ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/464/22 Справа № 712/6275/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Гоменюк О.Ю.   Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
Іменем України   

04 листопада 2022 року                                                                                           м. Черкаси   
Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисника карпухіна Д.Ю. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського райсуду м. Черка-си від 3.10.2022 р., якою ОСОБА_1 , який народився 
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, громадянин Украї-
                                                               ни, має загальну повну середню ос-
віту, не одружений, не працює, 
проживає 
АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих міні-мумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 14.08.2022 р. о 21 год. 40 хв. по вул. Одеська, 5, в м. Черкаси ОСОБА_2 керував транспортним засобом Opel Vectra р/номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному зак-ладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґ-рунтовує тим, що суд не звернув уваги на той факт, що працівник поліції повідомляючи про те, що в нього є право відмовитися від проходження дослідження в медичному закладі не роз`яснив, що в випадку відмови від проходження дослідження в медичному закладі настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що були порушені вимоги Інст-рукції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, нарко-тичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції» та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відмова від проходження огляду проводиться в присутності двох свідків, однак поліцейськими свідки не залучалися. Також, зазначає, що зміст оптич-ного диску не містить цифрового підпису як автора відеозапису, так і особи, уповноваже-ної на виготовлення копій даних відеозаписів. Наданий суду та досліджений судом відео-запис з «бодікамер» не є допустимим доказом, в розумінні ст. 74 КАС України, однак не зважаючи на це, суд при визнанні вини послався на недопустимий доказ. До матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснена відео фіксація, чи носій даних, який є оригіналом такого документів. Також суд не звернув уваги на той факт, що діяль-ність працівника поліції була спрямована на отримання відмови від проходження огляду та відео-фіксацію. 

Заслухавши доповідь судді, правопорушника ОСОБА_2 та його захисника, які підт-римали апеляційну скаргу та просили її задовольнити по викладеним в ній доводам, пере-віривши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розг-ляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові до-кази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцево- го суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляцій-ної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адмінправопору-шення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Про-токол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254 - 256 КУпАП
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, а саме, що
14.08.2022 р. о 21 год. 40 хв. по вул. Одеська, 5 в м. Черкаси ОСОБА_2 керував транспорт-ним засобом Opel Vectra р/номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме зіни-ці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан нар-котичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоко-лу про адмінправопорушення серії ААБ № 291967 від 14.08.2022 р. ( а. пр. 1), який складе-но уповноваженою посадовою особою поліції та містить всі необхідні відомості та обста-вини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні. Направ-ленням на огляд водія транспортного засобу Рибакова, яке виписане з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом ліка-рських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( а. пр. 2) та заповнене відпо-відно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препа-ратів, що знижують увагу та швидкість реакції», також складено уповноваженою посадо-вою особою та містить всі необхідні відомості. 
На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють правові відносини та які є предметом судового розгляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив на відпові-дність вимогам законодавства та нормативних актів дії працівників поліції, а саме що зміст оптичного диску не містить цифрового підпису як автора відеозапису, так і особи, уповноваженої на виготовлення копій даних відеозаписів, наданий суду та досліджений судом відеозапис з «бодікамер» не є допустимим доказом, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснена відео-фіксація, чи носій даних, який є оригіналом такого документів, діяльність працівника поліції була спрямована на отримання відмови від проходження огляду та відео фіксацію є необґрунтованими і не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи які надійшли від поліції, вислухав пояснення захисника ОСОБА_3 та дійшов до висновку, що під час склада-ння протоколу та проведення відео-фіксації скоєного ОСОБА_2 правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Тому, безпідставними апеляційний суд вважає доводи скарги про те, що дії праців-ника поліції були спрямовані на отримання відмови від проходження огляду та фіксації відмови на відео, а суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встанов-леного порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що причиною зупинки працівниками по-ліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 стало те, що не світилася підсвітка но-мерного знаку автомобіля. 
Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучено до мате-ріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 чітко відмовився пройти огляд на стан наркотич- ного сп`яніння, поясняв що вживав канабіс шляхом куріння та відмовився їхати до лікаря під відеозапис. 
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засо-би відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, порушень норм КУпАП під час проведення огляду правопорушника не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд визнає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається про-типравна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випа-дку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швид-кість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вжи-вання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних пра- вил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завда- ти серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Категоричне невизнання ОСОБА_2 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажа-ння уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазна-чені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт відмови ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого поряд-ку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який за-хищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достат-ні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз То-рія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргу-мент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рі-шення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунто-ваними та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_2 у його вчиненні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 3.10.2022 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – зали-шити без змін, апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задово-лення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                Белах А.В.