ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6836/21                                        Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді          Парінова А.Б., 
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                        Ключковича В.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 до Антимонопольного комітету України,  треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полтавська міська рада, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 (надалі - позивач) з позовом до Антимонопольного комітету України (надалі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полтавська міська рада, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати пункти 6, 7, 8, 9, 9.1, 9.2, 10 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 04.02.2021 р. № 78-р "Про результати розгляду справи про державну допомогу".
В обґрунтування позовних вимог зазначено про прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, яке суперечить вимогам діючого законодавства України, є необґрунтованим та протиправним, що порушує законні права та інтереси позивача.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відповідач чисто з формальних підстав  своїм рішенням втрутився у право територіальної громади міста Полтави на ефективне управління та використання свого майна через належні йому комунальні підприємства та створив перешкоди для забезпечення потреби територіальної громади в покращенні інфраструктури у сфері поводження з побутовими відходами. Позивачем наголошено, що він є підприємством, яке підпорядковане Органу управління, а саме - УЖКГ Виконавчого комітету Полтавської міської ради та наділене органом місцевого самоврядування функцією виконавця послуг з вивезення побутових відходів. Такі послуги є послугами, що становлять загальний економічний інтерес та надаються територіальній громаді міста Полтава на договірних засадах із затвердженням регуляторними актами виконавчого органу місцевого самоврядування тарифами. Також, позивач наголошує, що з урахуванням визначення, наведеного в пункті 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", Переліку послуг, що становлять загальний економічний інтерес та відповідного тлумачення в актах законодавства ЄС, здійсненого відповідно до статті 264 Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, послуги у сфері вивезення побутових відходів, які надає Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 належать до послуг загального економічного інтересу, при цьому, в даному випадку, компенсація за такі послуги не становить державну допомогу, враховуючи , що позивачем дотримано всі чотири умови, визначені рішенням ЄС у справі №С-280/00.
Крім того, позивачем подано додаткові пояснення, в яких зазначив, що наразі за зверненням позивача від 11.02.2022 року на стадії розробки та погодження перебуває та в подальшому буде внесений до порядку денного для розгляду на черговій сесії Полтавської міської ради проект рішення «Про затвердження у новій редакції статуту Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628», в якому серед іншого наше підприємство прохає внести зміни до п. 3.3. розділу З Статуту «Майно підприємства», виклавши його в новій редакції: «...3.3. Статутний капітал Підприємства утворюється Власником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства та становить 122 388 294,46 гри. (сто двадцять два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто чотири грн. 46 коп.). З них: 21211130 грн. (двадцять один мільйон двісті одинадцять тисяч сто тридцять гривень 00 копійок) - частка власності місцевого бюджету (інвестиції) 17,33%; 101177164,46 грн. (сто один мільйон сто сімдесят сім тисяч сто шістдесят чотири гривні 46 копійок) - частка власності громади 82.67%: Всього 122388294,46 грн. (сто двадцять два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто чотири гривні 46 копійок) - статутний капітал Підприємства 100 %...» (копії звернень долучені до клопотання про приєднання додаткових доказів за eux. № 0878 від 08.07.2022 року).
Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу та зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 05.05.2020 за вх. №1453-ПДД/1 Антимонопольним комітетом України було отримано повідомлення Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про нову індивідуальну державну допомогу.
За результатами розгляду повідомлення, розпорядженням державного уповноваженого відповідача від 13.08.2020 №06/221-р розпочато розгляд справи № 500-26.15/64-20-ДД про державну допомогу для проведення поглибленого аналізу допустимості державної допомоги для конкуренції.
04 лютого 2021 року Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №78-р, яким постановлено:
1. Визнати, що підтримка, яка надається відповідно до Програми розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою м. Полтава. 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), Програми охорони довкілля в місті Полтава на 2017 - 2021 роки, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 24.03.2017 (зі змінами), Полтавському комунально-автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради на розробку міської цільової програми, придбання спеціалізованої техніки та обладнання для здійснення заходів із благоустрою, у сумі 19 310 060 (дев`ятнадцять мільйонів триста десять тисяч шістдесят) гривень, не є державною допомогою відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання". 
2. Визнати, що підтримка, яка надається відповідно до Програми розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою м. Полтава на 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської Міської ради на придбання засобів індивідуального захисту в сумі 199 000 (сто дев`яносто дев`ять тисяч) гривень, є державною допомогою відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".
3. Визнати, що підтримка, яка надається відповідно до Програми розвитку житлово- комунального господарства та благоустрою м. Полтава на 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради на придбання засобів індивідуального захисту в сумі 199 000 (сто дев`яносто дев`ять тисяч) гривень, є державною допомогою, допустимою для конкуренції відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".
4. Визнати, що підтримка, яка надається відповідно до Програми розвитку житлово- комунального господарства та благоустрою м. Полтава на 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради на придбання запасних частин для бульдозера, що використовується при надання послуг із захоронення побутових відходів, у сумі 600 000 (шістсот тисяч) гривень, є державною допомогою відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".
5. Визнати, що підтримка, яка надається відповідно до Програми розвитку житлово- комунального господарства та благоустрою м. Полтава на 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради на придбання запасних частин для бульдозера, що використовується при наданні послуг із захоронення побутових відходів, у сумі 600 000 (шістсот тисяч) гривень, є державною допомогою, допустимою для конкуренції, за умови виконання надавачем державної допомоги таких зобов`язань:
- розробити та затвердити нормативно-правовий та/або розпорядчий акт або внести такі зміни в наявні відповідні документи, передбачивши:
- опис механізму компенсації (допомоги) та параметрів для розрахунку, контролю та перегляду її обсягу, при цьому:
1) сума компенсації (допомоги) не повинна перевищувати суму, необхідну для покриття чистих витрат (чистої фінансової різниці) між понесеними при наданні послуг із захоронення побутових відходів, які є ПЗЕІ, витратами та доходами отримувача від надання таких послуг, з урахуванням розумного рівня прибутку, яка розраховується як різниця між витратами за надання послуг із захоронення побутових відходів та доходами від їх надання;
2) до витрат, які необхідно враховувати, належать витрати, необхідні для надання послуг із захоронення побутових відходів; також, необхідне використання параметрів для розподілу загальновиробничих витрат, оскільки, отримувач надає не одну послугу;
- опис заходів щодо уникнення та повернення будь-якої надмірної компенсації (допомоги), при цьому:
1) необхідно забезпечити, щоб компенсація (допомога) за надання послуг із захоронення побутових відходів відповідала встановленим вище умовам;
2) у разі отримання надмірної компенсації (допомога) така компенсація повинна бути повернена, а параметри для розрахунку компенсації повинні бути оновлені на майбутнє;
3) для контролю за надмірною компенсацією (допомогою) повинні проводитись відповідні регулярні перевірки.
6. Визнати, що підтримка, яка надається відповідно до Програми розвитку житлово- комунального господарства та благоустрою м. Полтава 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради на придбання спеціалізованої техніки та обладнання для надання послуг із вивезення побутових відходів у сумі 23 238 700 (двадцять три мільйони двісті тридцять вісім тисяч сімсот) гривень, є державною допомогою відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".
7. Визнати, що підтримка, яка надається відповідно до Програми розвитку житлово- комунального господарства та благоустрою м. Полтава на 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради на придбання спеціалізованої техніки та обладнання для надання послуг із вивезення побутових відходів у сумі 23 238 700 (двадцять три мільйони двісті тридцять вісім тисяч сімсот) гривень, є державною допомогою, недопустимою для конкуренції відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".
8. Припинити надання незаконної державної допомоги, визнаної недопустимою для конкуренції, яка надається Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради для надання послуг із вивезення побутових відходів відповідно до Програми розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою м. Полтава на 2020 рік, затвердженої рішенням Полтавської міської ради від 20.12.2019 (зі змінами), шляхом вжиття необхідних заходів щодо внесення змін до актів, що були правовою підставою для надання та отримання цієї державної допомоги.
9. Повернути незаконну державну допомогу, визнану недопустимою для конкуренції, у фактично наданому розмірі.
9.1. Зобов`язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради:
- у двомісячний строк з дати офіційного оприлюднення цього рішення забезпечити виконання заходів щодо повернення незаконної державної допомоги, визнаної недопустимою для конкуренції, у фактичному обсязі, наданому Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради;
- негайно після офіційного оприлюднення цього рішення розпочати його виконання;
- вжити в межах повноважень, визначених законом вичерпних та ефективних заходів для забезпечення повернення незаконної державної допомоги Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628 Полтавської міської ради;
- у разі порушення провадження у справі про банкрутство Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 Полтавської міської ради вступити до судового процесу та вчинити інші відповідні дії, передбачені законодавством, щодо відновлення платоспроможності боржника, у тому числі подати відповідні вимоги кредиторів про повернення незаконної державної допомоги;          І
- не пізніше останнього дня двомісячного строку з дати офіційного оприлюднення рішення повідомити Антимонопольному комітету України  про вжиті заходи з повернення незаконної державної допомоги та надати відповідне документальне підтвердження;
- забезпечити повернення незаконної державної допомоги Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628 Полтавської міської ради не пізніше останнього дня шестимісячного строку з дати офіційного оприлюднення цього рішення;
- у разі наявності підстав, які унеможливлюють (перешкоджають) виконання (виконанню) рішення, надати письмові пояснення щодо наявності перешкод для виконання рішення не пізніше двох днів із моменту виявлення таких обставин; надання таких пояснень не звільняє від обов`язку виконати рішення в повному обсязі;
- надати належні докази виконання цього рішення.
9.2 Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 Полтавської міської ради не пізніше останнього дня шестимісячного строку з дати офіційного оприлюднення цього рішення:          
- вчинити дії, передбачені заходами Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, для забезпечення повернення незаконної державної допомоги;          
- повернути незаконну державну допомогу, визнану недопустимою для конкуренції, у фактично наданому обсязі, шляхом перерахування в дохід загального фонду бюджету міста Полтави;
- інформувати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та Антимонопольний комітет України про виконання цього рішення;          
- надати Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та Антимонопольному комітету України докази виконання цього рішення з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, які підтверджують його виконання.
10. Зобов`язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради проінформувати Антимонопольний комітет України про припинення надання незаконної державної допомоги протягом двох місяців та про вжиті заходи для повернення незаконної державної допомоги, визнаної недопустимою для конкуренції, протягом шести місяців з дати офіційного оприлюднення цього рішення та надати належні докази виконання рішення.
Незгода позивача з даним рішенням частині пунктів 6, 7, 8, 9, 9.1, 9.2, 10 резолютивної частини, обмовила його на звернення до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Антимонопольного комітету України від 04.02.2021 р. № 78-р "Про результати розгляду справи про державну допомогу" в частині оскаржуваних пунктів резолютивної частини 6, 7, 8, 9, 9.1, 9.2, 10, на переконання суду, є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання, здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції, спрямований на забезпечення захисту та розвитку конкуренції, підвищення прозорості функціонування системи державної допомоги та дотримання міжнародних зобов`язань України у сфері державної допомоги, регулюються Законом України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання" № 1555-VII від 01.07.2014 року (в редакції від 03.07.2018 року) (далі - Закон № 1555-VII).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 вказаного Закону, державна допомога суб`єктам господарювання (далі - державна допомога) - підтримка у будь-якій формі суб`єктів господарювання за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів, що спотворює або загрожує спотворенням економічної конкуренції, створюючи переваги для виробництва окремих видів товарів чи провадження окремих видів господарської діяльності.
Частиною четвертою статті 6 Закону № 1555-VII рішення про визнання державної допомоги допустимою згідно із вимогами цього Закону приймає Уповноважений орган.
Згідно із частиною 1 статті 8 Закону № 1555-VII Уповноваженим органом є Антимонопольний комітет України.
Порядок подання повідомлення про нову державну допомогу регламентовано статтею дев`ятою Закону № 1555-VII, відповідно до частини першої якої надавачі державної допомоги подають повідомлення про нову державну допомогу з пропозиціями щодо підготовки проектів законів, інших нормативно-правових та розпорядчих актів, спрямованих на підтримку суб`єктів господарювання за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів, внесення змін до умов чинної державної допомоги.
Відповідно до частин 1-6 статті 10 Закону № 1555-VII якщо інформація у повідомленні про нову державну допомогу не відповідає встановленим вимогам або є неповною для прийняття рішення про допустимість державної допомоги для конкуренції, Уповноважений орган протягом 15 днів з дня отримання такого повідомлення інформує про це надавача державної допомоги, надсилає йому запит на додаткову інформацію і встановлює строк її подання, що не може перевищувати 30 днів з дня отримання запиту. На вмотивоване клопотання надавача державної допомоги Уповноважений орган може продовжити такий строк.
Повідомлення про нову державну допомогу вважається прийнятим до розгляду після 15 днів з дня його надходження, якщо протягом цього строку Уповноважений орган не повідомив надавача державної допомоги про те, що інформація у повідомленні не відповідає встановленим вимогам або є неповною для прийняття рішення про допустимість державної допомоги для конкуренції, та не надіслав запит на додаткову інформацію.
Якщо надавач державної допомоги не подав у встановлений строк відповідно до запиту Уповноваженого органу інформації, повідомлення про нову державну допомогу вважається відкликаним. У такому разі Уповноважений орган приймає рішення про відмову у розгляді повідомлення та письмово повідомляє про це надавача державної допомоги.
Якщо надавач державної допомоги у відповіді на запит Уповноваженого органу обґрунтовано доведе, що подання додаткової інформації є неможливим, оскільки така інформація йому невідома, недоступна або подавалася раніше, Уповноважений орган розпочинає розгляд повідомлення про нову державну допомогу на підставі наявної у нього інформації та повідомляє про це надавача державної допомоги. У такому разі повідомлення про нову державну допомогу вважається прийнятим до розгляду з дня отримання відповіді на запит Уповноваженого органу.
Рішення за результатами розгляду повідомлення про нову державну допомогу приймається Уповноваженим органом протягом двох місяців з дня початку його розгляду.
За результатами розгляду повідомлення про нову державну допомогу Уповноважений орган у встановленому ним порядку приймає рішення про:
1) допустимість нової державної допомоги для конкуренції;
2) визнання підтримки суб`єкта господарювання, зазначеної у повідомленні, такою, що не є державною допомогою відповідно до цього     Закону;
3) початок розгляду справи про державну допомогу.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2020 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради було надіслано до Антимонопольним комітетом України повідомлення про нову індивідуальну державну допомогу, отримувачем якої є Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628.
Джерелом фінансування нової індивідуальної державної допомоги - бюджет міста Полтава.
З оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що надавачем підтримки є Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, а отримувачем підтримки - Полтавське комунальне автотранспортне підприємство.
Мета підтримки: підвищення ефективності та надійності функціонування житлово-комунального господарства, забезпечення сталого розвитку та задоволення потреб населення.
Підставою для надання підтримки є програма розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою м. Полтава на 2020 рік, затверджена рішенням Полтавської міської ради від 20.19.2019.
Як свідчать матеріали справи, а саме Статут Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 є комунальним унітарним комерційним підприємством.
Засновником та власником підприємства є територіальна громада міста Полтави в особі Полтавської міської ради. Підприємство підпорядковано Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.
Підприємство створене з метою здійснення виробничої та господарської діяльності, направленої на задоволення потреб територіальної громади м. Полтави, інших населених пунктів України у послугах, зазначених у п. 2.2. Статуту, інших послугах, які не заборонені чинним законодавством України та з метою отримання прибутку за її результатами.
Оцінюючи допустимість наданої Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради державної допомоги Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628, Антимонопольний комітет України дійшов висновку, що надання державної підтримки КАТП 1628 створює для підприємства переваги, спотворює економічну конкуренцію та є недопустимою відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", також, відповідачем наголошено, що Виконавчим комітетом Полтавської міської ради визначено виконавцем послуг із вивезення побутових відходів підприємство позивача без проведення конкурсу на надання цих послуг, що суперечить законодавству України у житлово-комунальній сфері.
З позиції позивача, дія Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання" не поширюється на правовідносини, що виникли між позивачем та третьою особою, оскільки надана державна допомога була спрямована на надання послуг, що становлять загальний економічний інтерес, а надавались такі послуги на договірних засадах.
Так, згідно з пунктом "е" частини 1 статті 16 Закону України "Про відходи" (у редакції Закону України від 21.01.2010 №1825-VI) підприємства, установи та організації усіх форм власності у сфері поводження з відходами мають право на, зокрема, участь у конкурсах на набуття права виконання послуг у сфері поводження з побутовими відходами на певній території.
Відповідно до частини 3 статті 351 статті 16 Закону України "Про відходи", виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №318 встановлено, що послуги з поводження з побутовими відходами надаються суб`єктом господарювання, визначеним органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах в установленому законодавством порядку виконавцем послуг з вивезення побутових відходів.
Процедура підготовки та проведення конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території населеного пункту визначена Порядком проведення конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів, що затверджений постановою КМУ від 16.11.2011 № 1173.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі мають можливість вибирати між кількома продавцями.
Згідно норм права колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не проведення, всупереч вимогам чинного законодавства, конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів обмежує право певних осіб, які мали (мають) намір взяти участь у такому конкурсі, змагатися на право здійснення відповідної господарської діяльності на ринку надання послуг із вивезення побутових відходів.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що факт не проведення конкурсу позивачем не спростовується, а посилання останнім на норми законодавства мають загальний характер та не передбачають іншого способу визначення  виконавця послуг з вивезення побутових відходів, аніж конкурсний відбір, що встановлено чинним законодавством.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання" послуги, що становлять загальний економічний інтерес (ПЗЕІ), - послуги, пов`язані із задоволенням особливо важливих загальних потреб громадян, що не можуть надаватися на комерційній основі без державної підтримки.
Враховуючи викладене визначення, до ПЗЕІ можуть бути віднесені послуги, які відповідають таким умовам:
пов`язані із задоволенням особливо важливих загальних потреб громадян;
не можуть надаватися на комерційній основі;
не можуть надаватися без державної підтримки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2018 № 420, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 27.12.2018, визначено, що послуги з вивезення побутових відходів, послуги з поводження з побутовими відходами належать до ПЗЕІ.
Законом передбачено, що він не поширює свою дію на підтримку господарської діяльності, пов`язаної з наданням ПЗЕІ, у частині компенсації обґрунтованих витрат на надання таких послуг (абзац 3 пункту 2 частини другої статті 3 Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання").
Отже, саме компенсація обґрунтованих витрат на надання ПЗЕІ не становитиме державну допомогу суб`єктам господарювання.
Крім того, відповідно до статті 264 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом (далі - ЄС), Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державам и-членами, з іншої сторони (далі - Угода), сторони домовились, що вони застосовуватимуть статті 262, 263 (3) або 263 (4) Угоди з використанням як джерела тлумачення критеріїв, що випливають із застосування статей 106, 107 та 93 Договору про функціонування ЄС, зокрема, відповідну судову практику Суду Європейського Союзу, а також відповідне вторинне законодавство, рамкові положення, керівні принципи та інші чинні адміністративні акти Європейського Союзу.
Пунктом 46 Повідомлення Європейської комісії щодо застосування правил державної допомоги Європейського Союзу до компенсації, що надається за надання послуг загального економічного інтересу (Офіційний вісник Європейського Союзу С 8/4 від 11.01.2012) (далі - Повідомлення Комісії), передбачено, що за відсутності правил на рівні Європейського Союзу, якими б визначався обсяг ПЗЕІ, держави-члени мають широкий спектр повноважень щодо визначення ПЗЕІ та щодо надання компенсації суб`єкту господарювання, що надає такі послуги. Зазначеним Повідомленням Комісії також закріплюються критерії, раніше викладені у Рішенні Суду ЄС у справі С-280/00 Altmark Trans Gmbh, Regierungsprasidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (далі - Рішення у справі Альтмарк), визначено умови, за яких компенсація за надання ПЗЕІ не становить державну допомогу.
Відповідно до Рішення у справі Альтмарк компенсація витрат на надання послуг, що становлять загальний економічний інтерес, не становить державну допомогу суб`єктам господарювання, якщо задовольняються такі чотири критерії (далі - критерії Альтмарк):
1) суб`єкт господарювання, що отримує компенсацію, повинен фактично виконувати зобов`язання щодо надання таких послуг, а послуги повинні бути чітко визначені; покладення зобов`язання з надання ПЗЕІ повинне бути виражене актом, який залежно від особливостей законодавства, може мати законодавчий або регуляторний характер, або виражатись у формі договору. У такому акті повинно, як мінімум, бути визначено:
- зміст і тривалість зобов`язань з надання ПЗЕІ;
- назва суб`єкта господарювання і, де це необхідно, територія, на яку поширюються його послуги;
- характер будь-яких виключних або спеціальних прав, які було надано державним органом влади суб`єкту господарювання щодо ПЗЕІ;
- методику розрахунку компенсації, контролю та перегляду компенсації;
- механізм для уникнення і повернення надмірної компенсації.
2) параметри, на підставі яких обчислюється компенсація, є визначеними заздалегідь об`єктивним і прозорим способом;
3) компенсація не є надмірною і не перевищує необхідної суми для покриття всіх або частини витрат, яких зазнає суб`єкт господарювання у зв`язку з наданням послуг загального економічного інтересу. Зокрема, компенсація не може перевищувати суму, необхідну для покриття чистої фінансової різниці між понесеними витратами та отриманими доходами підприємства при виконанні зобов`язання надавати відповідні громадські послуги загального інтересу, з урахуванням доходу, який залишається у підприємства, та розумного рівня прибутку;
4) Якщо суб`єкт господарювання, який виконує зобов`язання щодо надання публічної послуги, не обирається відповідно до процедури публічних закупівель, яка б дозволила відібрати учасника, здатного надавати ці послуги з найменшими витратами для громади, необхідний рівень компенсації визначається на підставі аналізу витрат, які були б понесені типовим суб`єктом господарювання, добре керованим та належним чином забезпеченим відповідними активами.
Так, позивач стверджує, що Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628, отримуючи компенсацію за надані послуги, фактично виконує зобов`язання щодо надання таких послуг, а послуги із захоронення визначені договорами на надання таких послуг, копії яких додано позивачем до матеріалів справи.
Так, судом першої інстанції досліджено додані позивачем до матерів справи копії договорів про закупівлю послуг вивезення побутових відходів від 27.12.2019 №952-Д, від 22.01.2020 №31Т та від 18.08.2021 №R/1314/2 та встановлено, що у зазначених договорах відсутня інформація, зокрема, про тривалість зобов`язань з надання послуг із вивезення побутових відходів; методику розрахунку компенсації, контролю та перегляду компенсації; механізм для уникнення і повернення надмірної компенсації, що не відповідає першому критерію Альтмарк.
Також, відносно третього критерію, позивач стверджує, що розмір компенсації визначався на підставі аналізу фінансової звітності підприємства, разом з тим, позивач не надав суду доказів того, що компенсація не є надмірною і не перевищує необхідної суми для покриття всіх або частини витрат, яких зазнало Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628, у зв`язку з наданням послуг із вивезення побутових відходів.
Так, оскільки відсутній опис механізму компенсації та параметрів для визначення компенсації, уникнення й відшкодування будь-якої можливої надмірної компенсації у зазначених вище договорах, така компенсація не може бути належним чином розрахована й перевірена. Відповідно, цей критерій не задоволено.
Що стосується четвертого критерію, Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 не було визначене виконавцем послуг з вивезення побутових відходів відповідно до процедури публічних закупівель, а також за результатами конкурсу. Позивач, ані при розгляді справи Антимонопольним комітетом України, ані суду не надав інформації, що розмір підтримки визначався, ґрунтуючись на аналізі витрат, які є типовими для суб`єкта господарювання, який зміг би надавати такі послуги, а відтак цей критерій також не задоволено.
Також судом першої інстанції правомірно не взято до уваги доводи позивача про те, що оскаржуваним рішенням відповідач втрутився у право територіальної громади міста Полтава на ефективне управління та використання свого майна через належні йому комунальні підприємства та створив перешкоди для забезпечення потреби територіальної громади в покращенні інфраструктури у сфері поводження з побутовими відходами, оскільки визначення належності до державної допомоги заходів з підтримки суб`єктів господарювання за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів, оцінювання допустимості державної допомоги для конкуренції та прийняття рішень в цій сфері, належить саме до повноважень Антимонопольного комітету, згідно пункту другого частини другої статті 8 Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Антимонопольного комітету України від 04.02.2021 р. № 78-р "Про результати розгляду справи про державну допомогу" в частині оскаржуваних пунктів резолютивної частини 6, 7, 8, 9, 9.1, 9.2, 10, є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.
Щодо посилання позивача на те, що наразі за зверненням позивача від 11.02.2022 року на стадії розробки та погодження перебуває та в подальшому буде внесений до порядку денного для розгляду на черговій сесії Полтавської міської ради проект рішення «Про затвердження у новій редакції статуту Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628», в якому серед іншого наше підприємство прохає внести зміни до п. 3.3. розділу З Статуту «Майно підприємства», виклавши його в новій редакції: «...3.3. Статутний капітал Підприємства утворюється Власником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства та становить 122 388 294,46 гри. (сто двадцять два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто чотири грн. 46 коп.). З них: 21211130 грн. (двадцять один мільйон двісті одинадцять тисяч сто тридцять гривень 00 копійок) - частка власності місцевого бюджету (інвестиції) 17,33%; 101177164,46 грн. (сто один мільйон сто сімдесят сім тисяч сто шістдесят чотири гривні 46 копійок) - частка власності громади 82.67%: Всього 122388294,46 грн. (сто двадцять два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто чотири гривні 46 копійок) - статутний капітал Підприємства 100 %...» (копії звернень долучені до клопотання про приєднання додаткових доказів за eux. № 0878 від 08.07.2022 року).
Колегія суддів не приймає до уваги дані твердження, оскільки позивачем після прийняття рішення суду почав вчиняти дії щодо внесення змін в Статут підприємства, з метою уникнення негативних наслідків для Товариства.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним позовній заяві, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. 
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року -залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          В.Ю. Ключкович