Справа №583/1897/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Плотникова Н. Б.	
Номер провадження 33/816/35/22 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  124 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 грудня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення № 583/1897/21 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області  від 05.10.2021, якою провадження у справі за ст. 124, 122-4 КУпАП відносно 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 
закрите у зв`язку з відсутністю складу правопорушення,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:
потерпілого – ОСОБА_3 ,
представника потерпілого – адвоката Постернака М. І.,  

установив:

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати постанову суду та призначити новий розгляд справи в іншому складі суду, оскільки висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи, рішення прийняте на підставі показань ОСОБА_5 , суддею невірно трактоване пояснення ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не викликалися і клопотання про їх допит було проігнороване. У судовому засіданні не були допитані поліцейські ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , яких також потерпілий просив допитати. Строки при зверненні до суду пропущені з поважних причин.
Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2021 провадження в справі відносно ОСОБА_5 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП було закрите через відсутність в його діях складу правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236739 від 03.05.2021, ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що 02.05.2021 о 19:30 в с. Мала Павлівка вул. Шляхівська керував автомобілем ВА3 2106, д. н. з. НОМЕР_1 поблизу магазину «Едельвейс» та рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності руху і скоїв зіткнення з припаркованим електроскутером Бізон, що спричинило пошкодження т/з, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236737 від 03.05.2021, ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП за те, що 02.05.2021 о 19:30 в с. Мала Павлівна вул. Шляхівська, керуючи автомобілем ВА3 2106, д. н. з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з електроскутером Бізон та залишив місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР.
Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ДТП за вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення обставин.
Будучи належним чином неодноразово повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, ОСОБА_5 та його захисник у судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, ураховуючи положення ст. 294 КУпАП та усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги потерпілого у їх відсутність, що не суперечить вимогам КУпАП, оскільки право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі – Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання; держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду; суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець» (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany); «роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними» (п. 28 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04; рішення від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України») і «запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів» (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява № 26976/06); «неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96); «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у їх відсутність.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді у справі може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
ОСОБА_3 був присутній 05.10.2021 при оголошення резолютивної частини постанови, що підтверджується протоколом судового засідання (а. с. 58), при цьому відомості про отримання копії постанови відсутні, копію постанови судді отримав тільки 22.10.2021, а з апеляційною скаргою звернувся 26.10.2021.
Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду; рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland), заява № 39199/98, п. 62). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain», §45). При цьому правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови суду з дня її винесення, передбачене ст. 294 КУпАП, покликано надати потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.
Не маючи повного тексту судового рішення, ОСОБА_3 був позбавлений можливості своєчасно його оскаржити у суді апеляційної інстанції, тому з метою забезпечення доступу до правосуддя апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді, оскільки він пропущений потерпілим з поважних (об`єктивних) причин.
Вислухавши доводи потерпілого ОСОБА_3 та його представника Постернака М. І., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП), які суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя суду першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_5 за ст. 124, 122-4 КУпАП вказаних вимог закону не дотрималась, а тому висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_5 складу правопорушень не відповідає фактичним обставинам справи, належним чином не умотивований та не ґрунтується на законі.
Зокрема, відповідно ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, крім іншого: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч. 1 ст. 251 і ст. 280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.
Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення ЄСПЛ у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).
Вартою уваги в контексті вмотивованості постанови судді є правова позиція, викладена в окремих рішеннях ЄСПЛ, зокрема у рішенні № 19997/02 від 15.02.2007 в справі «Болдя проти Румунії» (Boldea v. Romania), згідно якої «суд першої інстанції не здійснив розгляд усіх складових елементів правопорушення і зовсім не аналізував надані докази, що йому б надало можливість, у разі необхідності, ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити».
Ухвалюючи своє рішення, суддя суду першої інстанції не дотрималась вимог закону, а саме не дослідила безпосередньо в судовому засіданні та не виклала у постанові наявні у матеріалах цієї справи докази, а також не обґрунтувала та не умотивувала належним чином свої висновки у процесуальному рішенні, що є підставою для скасування постанови, а апеляційна скарга – задоволенню з цих підстав.
Крім того, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а п. 10.9 ПДР установлено, що під час руху т/з заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП встановлена за залишення водіями т/з, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а згідно п. 2.10 ПДР, у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний: а) негайно зупинити т/з і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно вимог п. 9.10 цих Правил; в) не переміщати т/з і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в пп. «г» п. 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм т/з, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення т/з після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак т/з (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на т/з) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Разом з тим, під час апеляційного розгляду справи установлено, що водій ОСОБА_5 02.05.2021 о 19:30 в с. Мала Павлівка вул. Шляхівська керував автомобілем ВА3 2106, д. н. з. НОМЕР_1 поблизу магазину «Едельвейс» та рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності руху і скоїв зіткнення з припаркованим електроскутером Бізон, що спричинило пошкодження т/з, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР, а також після здійснення зіткнення з електроскутером Бізон залишив місце ДТП, до якої він причетний, чим також порушив вимоги п. 2.10 ПДР.
ОСОБА_5 пояснив, що здавав заднім ходом і не помітив скутер, при цьому не почув зіткнення і поїхав з місця ДТП, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 2, 20). 
Вказані пояснення ОСОБА_5 об`єктивно підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236739 від 03.05.2021 за ст. 124 КУпАП (п. 10.9 ПДР) та серії ДПР18 № 236737 від 03.05.2021 за ст. 122-4 КУпАП (п. 2.10 ПДР), схемою місця ДТП до них, показаннями потерпілого ОСОБА_3 і його письмових пояснень від 02.05.2021.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він 02.05.2021 близько 19:25 знаходився в магазині «Едельвейс» вул. Шляхівська в с. Мала Павлівка, коли почув звук удару та виглянув у вікно дверей, побачивши, що його припаркований раніше біля магазину скутер лежить лівою стороною на асфальтному покритті і від цього місця від`їжджає автомобіль ВАЗ 2106, зеленого кольору.
Електроскутер Бізон б/н отримав пошкодження – лакофарбового покриття багажника, рукоятки гальмів та витровичка (а. с. 3). 
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Відповідно письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останні 02.05.2021 разом з ОСОБА_5 на його т/з ВАЗ 2106, зеленого кольору, були в с. Мала Павлівка поблизу магазину, від`їжджаючи удару з мопедом не чули (а. с. 22-23).
Апеляційним судом неодноразово викликалися особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які будучи належним чином повідомленими у встановленому законом порядку про дату та час судового розгляду в жодне судове засідання не прибули, тому, виходячи з сталої практики ЄСПЛ (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», безпосередні показання потерпілого в суді апеляційної інстанції мають більше значення для визнання (чи невизнання) винуватості ОСОБА_5 у порушенні ПДР, ніж пояснення свідків, які є знайомими останнього та не є неупередженими особами.
Сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень на електроскутері підтверджує факт того, що саме ОСОБА_5 та його т/з ВА32106, д. н. з. НОМЕР_1 здійснив ДТП, яка сталася 02.05.2021 близько 19:30 в с. Мала Павлівна вул. Шляхівська біля магазину «Едельвейс».
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протоколи про адміністративні правопорушення разом з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними вище, у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_5 у недотриманні вимог п. 2.10 і 10.9 ПДР та відповідно вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП (порушення ПДР, що спричинило пошкодження т/з та залишення місця ДТП, до якої причетний) поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги потерпілого у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а судове рішення підлягає скасування і з цих підстав.
Однак, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення; за цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате – підлягає закриттю (п. 7 ст. 247 КУпАП).
Зважаючи на те, що правопорушення вчинене 02.05.2021, то строк накладення стягнення сплинув 02.08.2021, внаслідок чого після скасування постанови судді суду першої інстанції провадження у справі стосовно ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення стягнень, передбаченого ст. 38 КУпАП, а апеляційна скарга за цих обставин – частковому задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити потерпілому ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2021.
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.10.2021 відносно ОСОБА_2 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі відносно ОСОБА_11 за ст. 124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду строку накладення стягнень, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов