УХВАЛА

29 вересня 2022 року 
м. Київ
справа № 280/789/20
адміністративне провадження № К/990/24679/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022, позов задоволено: визнано  протиправною та скасовано   вимогу від 07.10.2019 №Ф-0001021305 про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску та рішення від 07.10.2019 №0001031305 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; здійснено розподіл судових витрат.
08.09.2022 ГУ ДПС направило на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, ГУ ДПС вказало на залишення поза увагою судів першої і апеляційної інстанцій доводів ГУ ДПС з приводу ненадання позивачем до перевірки документів, які б могли підтвердити реальність задекларованих витрат, та неврахування висновку Верховного Суду у постановах від 16.08.2022 у справі №280/5788/19, від 24.01.2018 у справі №2а-19379/11/2670, від 19.11.2019 у справі №826/487/16.
Висновок Верховного Суду, на який посилається ГУ ДПС, як на приклад іншого правозастосування, яке не було враховано судами першої і апеляційної інстанцій у справі №280/789/20, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами..  
Недоїмка з єдиного внеску та штрафні санкції за своєчасне не нарахування єдиного внеску  згідно із вищезазначеними вимогою та рішенням визначена (застосовані) як наслідок неправильного визначення ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу за 2017-2018 роки. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №280/3611/20, яке набрало законної сили, були визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №0002261305 від 07.02.2020 (на загальну суму 516015,47 грн з визначенням порушень підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 , пункту 1.3. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України) та №0002281305 від 07.02.2020 (на загальну суму 6192186,40 грн з визначенням порушень пункту 177.2, підпунктів 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6, пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України), прийняті за результатами вищевказаної перевірки (такий зміст податкових повідомлень-рішень зазначено у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021).
Застосувавши норму частини четвертої статті 78 КАС, суди першої та апеляційної інстанцій, виходячи із встановлених у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021  обставин щодо загального оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_1 , отриманого  за 2017 -2018 роки, визнали протиправними та скасували вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.10.2019  №Ф-0001021305 та рішення від 07.10.2019 №0001031305 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Нормою абзацу другого пункту 4 частини другої статті 330 КАС передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1  частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
ГУ ДПС у касаційній скарзі не зазначає, які норми матеріального та/або процесуального права неправильно застосовані судами попередніх інстанцій.
Висновок Верховного Суду, на  який ГУ ДПС посилається як на приклад іншого правозастосування, ніж у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2021 та постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022, у касаційній скарзі відповідачем наведений без обґрунтування взаємозв`язку цього висновку з обставинами, які встановлені судами першої та апеляційної інстанцій у справі №280/789/20 та які слугували фактичною  підставою для задоволення позову. 
Вимога норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження не обмежується вимогою щодо формального зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС, а стосується наявності (існування) відповідної підстави касаційного оскарження. Таке тлумачення норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підтверджується положеннями частини першої статті 328 КАС щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у випадках, передбачених КАС.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи наведене вище, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022  повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко