ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 380/5087/21 пров. № А/857/12868/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.
за участі секретаря судового засідання:           Приступи Р.Л. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК «Західенерго», 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року (суддя – Гулик А.Г., час ухвалення – 15:29 год., місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – 16.09.2021), 
в адміністративній справі №380/5087/21 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК «Західенерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, 
про визнання протиправною та скасування постанови, 

                                                             встановив: 

У квітні 2021 року позивач АТ «ДТЕК «Західенерго» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі також – НКРЕКП), в якому просив: 1) визнати протиправною та скасувати Постанову відповідача від 17.03.2021 №454 “Про накладення штрафу на АТ “ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО” за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання”. 
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив адміністративний позов залишити без задоволення. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що взаємовідносини між позивачем та ОСП регулюються в першу чергу на договірних засадах, про що також визначено і відповідним пунктом Правил ринку. Апелянт також зазначає, що позивач у визначені Регулятором періоди надав ОСП потужності в акцептованих обсягах, проте у зв`язку із технічними збоями телеметрії та некоректною передачею даних, аварійністю, тощо (про що свідчать надані документи під час перевірки і про що зазначено безпосередньо в акті перевірки), ПрАТ “НЕК “Укренерго”, за результатами моніторингу, визначило частину акцептованих обсягів ДП як не надані. Скаржник зазначає, що фактично позивачем надано ДП в акцептованому обсязі, однак зважаючи на визначення ОСП окремих частин акцептованих послуг як “не надані” Регулятор дійшов висновку про порушення Позивачем умов Договору. Скаржник вказує, що учасники відповідних правовідносин не мають один до одного жодних зауважень та заперечень, а Регулятор неправомірно втручається у вільні договірні відносини між учасниками ринку, застосовуючи до позивача штрафні санкції за невиконання умов Договору. Апелянт зазначає, що застосування штрафних санкцій Регулятором, який не є стороною Договору, за порушення умов такого Договору є подвійною санкцією за вчинення одного й того ж правопорушення, що суперечить принципу Non bis in idem (лат.) та приписам ст.61 Конституції України, оскільки за відповідне порушення умов Договору також передбачено застосування штрафних санкцій ОСП. Окрім того апелянт вказує, що позивачем не було порушено приписів нормативно-правових актів, а саме підпункту 4 пункту 2.2 глави ІІ Ліцензійних умов №1467 щодо обов`язку ліцензіата провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць провадження господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності, оскільки до заяви про видачу ліцензії Товариством було додано відомості про засоби провадження господарської діяльності, які, фактично, і були виявлені Регулятором під час перевірки, однак НКРЕКП перевірило маркування лише статорів турбогенераторів, у той час як Товариство зазначало про маркування роторів. Зазначає, що АТ “ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО” у своїй діяльності суворо дотримується норм чинного законодавства, а виявлені Регулятором під час планової перевірки фактичні, об`єктивні та реальні порушення відповідних норм є однократними, несерйозними та не тривалими. Застосування штрафних санкцій у розмірі 850000,00 грн за виявлені порушення є неспівмірним із відповідними порушеннями. Оскаржувана Постанова НКРЕКП винесена із порушенням принципів справедливості, неупередженості, розумності, пропорційності та законності, а тому має бути скасована. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 08.09.2021 та прийняти нове, яким позов задоволити. 
Відповідач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважаючи її безпідставною, а оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить відмовити у задоволенні апеляційного скарги, залишивши без змін оскаржене позивачем рішення суду. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 апеляційну скаргу АТ “ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО” залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі №380/5087/21 – без змін. 
Однак постановою Верховного Суду від 17.08.2022 касаційну скаргу АТ “ДТЕК “Західенерго” задоволено. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року скасовано, а справу №380/5087/21 направлено на новий судовий розгляд до цього ж суду. Підставою такого висновку Верховного Суду є встановлення порушення судом апеляційної інстанції положень статті 307 КАС України щодо обов`язку завчасного та належного повідомлення сторін, зокрема позивача про час та місце розгляду справи. 
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.09.2022 року справу №380/5087/21 за апеляційною скаргою АТ «ДТЕК «Західенерго» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року прийнято до апеляційного провадження. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з врахуванням наступного. 
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2021 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 18.11.2020 №2134, постанови НКРЕКП від 16.12.2020 №2448 “Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у І кварталі 2021 року” та посвідчення на проведення планової перевірки від 26.01.2021 №69 комісією з перевірки (в особі працівників Відділу НКРЕКП у Львівській області) Регулятором здійснено планову перевірку дотримання АТ “ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО” нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, Ліцензійних умов №309 та Ліцензійних умов №1467, за період з 01.07.2017 по 31.12.2020. 
За результатами здійсненої планової перевірки складено Акт планової перевірки від 22.02.2021 №103 (далі - Акт №103, а.с. 18-182 т.1), відповідно до якого перевіркою встановлено та зафіксовано недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов №309 та Ліцензійних умов №1467, а саме: - підпункту 9 пункту 2.3 Ліцензійних умов №309 щодо обов`язку ліцензіата надавати НКРЕКП документи, інформацію та звітність, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП; - підпункт 9 пункту 2.2 Ліцензійних умов №1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) щодо обов`язку ліцензіата надавати до НКРЕКП документи (їх копії), інформацію (дані, відомості, звітність), необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП; - підпункт 42 пункту 2.2 Ліцензійних умов №1467 щодо обов`язку розміщувати річну фінансову звітність ліцензіата, що відповідно до законодавства підлягає обов`язковій перевірці аудитором, вимоги до якого встановлено Законом України “Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність”, на вебсайті ліцензіата у порядку, встановленому Законом України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”; - підпункт 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов №1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) щодо обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються рішенням НКРЕКП; - пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року №491, в частині сплати внесків на регулювання щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним; - підпункту 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов №1467 щодо обов`язку ліцензіата провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць провадження господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності, зазначених у відомостях про них, поданих до НКРЕКП згідно з вимогами цих Ліцензійних умов; - підпункту 3.5.1 пункту 3.5 глави ІІІ Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП гід 14.03.2018 №307, щодо обов`язку постачальника допоміжних послуг виконувати умови договорів про надання допоміжних послуг та вимоги цих Правил щодо участі на ринку допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності. 
АТ “ДТЕК “Західенерго” листом від 26.01.2021 №82/231 надало пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та виявлених порушень (а.с. 183-188 т.1). 
На засіданні Регулятора, що відбулось 17.03.2021 у формі відкритого слухання, за наслідками розгляду Акта №103 прийнято постанову НКРЕКП №454, якою через недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання щодо нього застосовано штрафні санкції у розмірі 850000,00 грн (а.с. 189-190 т.1, 46-49 т.2). 
Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду. 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є спеціальним суб`єктом, до кола функціональних обов`язків якого входить питання контролю за дотриманням учасниками ринку електроенергії своїх обов`язків. Суд першої інстанції вказав, що дії третіх осіб, а саме, не звернення ПрАТ “НЕТ “Укренерго” до позивача із претензіями - не свідчить саме по собі про відсутність ознак девіантності у діях позивача. Судом було також враховано, що позивач подання документів фінансової звітності у 2018 році зі спливом установлених строків визнав, а наявність листа №27/13-20 від 19.05.2020 не звільняє позивача від обов`язку своєчасного подання звітних документів, тому бездіяльність позивача отримала належну правову оцінку та юридичну кваліфікацію з боку відповідача. Суд першої інстанції дійшов висновку, що аргументи позивача стосовно усунення виявлених в ході перевірки порушень не виключають їх наявність станом на початок такої перевірки, а тому виправлення дефектів підприємництва шляхом належного оприлюднення фінансової звітності у загальному доступі впливає не на існування порушення, а на вид та розмір покарання на стадії його індивідуалізації, а тому дійшов висновку, що відповідач, обираючи розмір штрафу, діяв у відповідності до принципів співмірності та пропорційності, відхиляючи аргументи позивача в цій частині як безпідставні. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України. 
Положеннями статей 1, 2 Закону України “Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг” від 22.09.2016 №1540-VIII (далі – Закон №1540-VIII) визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор) є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. 
Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку “на добу наперед” та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за “зеленим” тарифом, трейдерської діяльності; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом. 
Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України (ч.1 ст.3 Закону №1540-VIII). 
Відповідно до положень статті 17 Закону №1540-VIII, для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, правила ринку. 
Постановами НКРЕКП від 22.03.2017 №309 та від 27.12.2017 №1467 затверджені Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії (далі - Ліцензійні умови №309, Ліцензійні умови №1467), якими встановлено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, а також визначають вичерпний перелік вимог, умов і правил, обов`язкових для виконання під час провадження ліцензованої діяльності. 
Відповідно до пп.9 п.2.3 Ліцензійних умов №309, при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен надавати НКРЕКП документи, інформацію та звітність, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП. 
Аналогічного змісту положення закріплені у пп.9 п.2.2 Ліцензійних умов №1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020), згідно з яким при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен надавати до НКРЕКП документи (їх копії), інформацію (дані, відомості, звітність), необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП. При наданні інформації до НКРЕКП ліцензіат повинен чітко вказувати, яка конкретна частина інформації вважається конфіденційною інформацією. 
Актом №103 встановлено, що позивач надав фінансову звітність з порушенням встановлених постановою НКРЕКП від 11.05.2017 №624 термінів, а саме: до НКРЕКП за І квартал 2018 року із запізненням на 63 дні; до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал 2018 року із запізненням на 62 дні, що позивач визнає. 
Відповідно до пп.42 п.2.2 Ліцензійних умов №1467 (у редакції, що діяла з 20.10.2020), при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог - річна фінансова звітність ліцензіата, що відповідно до законодавства підлягає обов`язковій перевірці аудитором, вимоги до якого встановлено Законом України “Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність”, має бути розміщена на вебсайті ліцензіата у порядку, встановленому Законом України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”. 
Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів), публічні акціонерні товариства, суб`єкти природних монополій на загальнодержавному ринку та суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, зобов`язані не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом, оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським висновком на своїй веб-сторінці (у повному обсязі) та в інший спосіб у випадках, визначених законодавством. 
Постановою НКРЕКП від 11.05.2017 №624 “Про подання суб`єктами господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг фінансової звітності до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг” визначено, що ліцензіати у т.ч. з виробництва електричної енергії, повинні подавати до НКРЕКП на паперовому носії і в електронному вигляді та до територіального органу НКРЕКП на паперових носіях квартальну фінансову звітність (№1 “Баланс (Звіт про фінансовий стан)” та №2 “Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)” включно зі звітністю за II квартал 2017 року - до 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом та до 28 лютого наступного за звітним року річну фінансову звітність (№1 “Баланс (звіт про фінансовий стан)”: №2 “Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)”: №3 “Звіт про рух грошових коштів-: №4 “Звіт про власний капітал” та Примітки до фінансової звітності), а починаючи зі звітності за III квартал 2018 року копії квартальної фінансової звітності до 30 числа місяця, що настає за звітним кварталом, копії річної фінансової звітності до 05 березня наступного за звітним року (згідно із постановою НКРЕКП №624 у редакції постанови НКРЕКП від 04.09.2018 №952). 
Щодо покликання позивача на лист №27/13-20 від 19.05.2020, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки такий не є нормативно-правовим чи актом індивідуальної дії та не породжує юридичних наслідків. 
АТ “ДТЕК “Західенерго” вказує, що на момент проведення перевірки на веб-сайті Товариства (http://zakhidenergo.com.ua/) було розміщено фінансовий звіт АТ “ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО” за 2019 рік разом із висновком незалежного аудитора. У зв`язку із системою захисту інформації класу Breach Detection System (BDS) та з урахуванням інших рішень провідних світових виробників систем кібербезпеки, при скачуванні фінансової звітності були зафіксовані поодинокі випадки некоректної роботи посилання, за яким вона була розміщена. З моменту виявлення відповідних випадків і до закінчення проведення планової перевірки, Товариством усунуто всі проблемні моменти і на час розгляду справи відповідний фінансовий звіт доступний за відповідним посиланням. 
Такі аргументи скаржника, на переконання суду апеляційної інстанції, не спростовують наявність відповідного порушення на час проведення перевірки, а тому не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за допущення відповідного порушення. 
Згідно з підпунктом 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов №1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються рішенням НКРЕКП. 
Відповідно до пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року №491, внески на регулювання сплачуються щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним. Сплачені понад необхідний розмір внески на регулювання не підлягають поверненню і враховуються при сплаті внеску на регулювання в наступних періодах. Платники внеску подають до структурних підрозділів НКРЕКП на територіях звіт про сплату внеску на регулювання не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати, за формою згідно з додатком 2. 
НКРЕКП під час планової перевірки встановлено, що Товариством сплачено внески на регулювання за IV квартал 2019 року 31 січня 2020 року, в той час як наведеними нормативними приписами закріплено строк у 30 днів, тобто останній день строку настав 30.01.2020. 
Позивач порушення відповідного строку на 1 день визнає, однак вказує, що відповідно до пункту 9 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року №491, у разі несплати внеску на регулювання або сплати його не в повному обсязі протягом кварталу, наступного за звітним, НКРЕКП приймає рішення про накладення на такого платника внеску штрафу у розмірі 5 відсотків несплаченої суми внеску на регулювання, що не звільняє платника внеску на регулювання від сплати такого внеску. Рішення про накладення штрафу приймається НКРЕКП відповідно до Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов. Тому, на переконання апелянта, у відповідача не було правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення строку сплати внеску на регулювання у розмірі 850000,00 грн.. 
Такі аргументи скаржника суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в межах спірних правовідносин мало місце порушення строків сплати внеску на регулювання, тоді як пункт 9 зазначеного Порядку стосується несплати внеску на регулювання або сплати його не в повному обсязі. До того ж, штраф накладений за результатами здійснення Регулятором державного контролю за дотриманням Товариством як суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, за правопорушення, допущені Товариством на ринку електричної енергії. 
Окрім того, у своїх доводах позивач вказує, що з метою запобігання виникненню та поширенню коронавірусу COVID-19, беручи до уваги рішення Уряду, з 19 березня 2020 року встановлювало особливий режим роботи, що передбачав роботу усіх ТЕС у закритому (ізольованому) режимі, а для частини персоналу – дистанційну роботу. Так, персонал ТЕС з 20.03.2020 по 23.05.2020 цілодобово знаходився на території станції задля виключення будь-яких фізичних контактів з особами та об`єктами, що знаходяться за межами ТЕС. 
Листом від 17.03.2020 №41/216, АТ «ДТЕК «Західенерго» повідомило НКРЕКП про необхідність відстрочення надання форм звітності. 
19.05.2020 АТ «ДТЕК «Західенерго» отримало лист від територіального відділення із сканкопією службової записки Департаменту стратегічного розвитку та планування на Департамент ліцензійного контролю, відповідно до якої ліцензіати, на період дії карантину, зобов`язані подавати форми звітності в електронному вигляді у визначений постановами термін на відповідні електронні адреси, в паперовому вигляді форми звітності подаються по мірі можливості. 
Відповідно до постанови НКРЕКП від 28.02.2019 №282 “Про затвердження форм звітності НКРЕКП для учасників ринку електричної енергії та інструкцій щодо їх заповнення” Ліцензіати з виробництва електричної та теплової енергії повинні подавати до НКРЕКП на паперовому носії і в електронному вигляді (файл у форматі Ехсеl) та до територіального органу НКРЕКП на паперових носіях форми звітності: №4-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (квартальна) “Звіт про фінансові результати та виконання структури тарифів (цін) за видами діяльності” (термін подання - не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним періодом, за рік - до 01 березня року, наступного за звітним) (набрання чинності відбулось 24.04.2019); Додаток 3 до форми №4-НКРЕКП (квартальна) “Інформація про обсяг чистого доходу від діяльності з виробництва електричної енергії та виробництва теплової енергії” (щоквартально) за І, II, III квартали до 26 числа місяця, наступного за звітним кварталом та за IV квартал - до 01 лютого року, наступного за звітним періодом; №4а-НКРЕКП - виробництво електричної та теплової енергії (місячна) “Звіт про використання палива/енергії та стан розрахунків” (термін подання - не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним періодом) (набрання чинності відбулось 25.12.2019). 
Актом №103 встановлено та зафіксовано, що позивач надавав до НКРЕКП та до відділу НКРЕКП у Львівській області форми звітності у паперовому вигляді №4а-НКРЕКП (місячна), №4-НКРЕКП (квартальна) та Додаток 3 до форми №4-НКРЕКП (квартальна) із порушенням термінів, а саме: за формою №4а-НКРЕКП (місячна): за лютий 2020 року із запізненням на 77 днів, за березень 2020 року на 44 дні, за квітень 2020 року на 16 днів; до НКРЕКП за лютий - на 77 днів, за березень - на 44 дні, за квітень - на 16 днів; за формою №4-НКРЕКП (квартальна) до НКРЕКП за І квартал із запізненням на 49 днів, до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал - на 28 днів; згідно з Додатком 3 до форми №4-НКРЕКП (квартальна) до НКРЕКП за І квартал із запізненням на 52 дні, до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал - на 31 день. 
АТ «ДТЕК «Західенерго» вказує, що одразу після завершення ізольованого режиму роботи, направило відповідачу форми звітності у паперовому вигляді, а саме, 29.05.2020 та 05.06.2020. 
Відповідно до підпункту 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов №1467 (в редакції з 20.10.2020) при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць провадження господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності, зазначених у відомостях про них, поданих до НКРЕКП згідно з вимогами цих Ліцензійних умов. 
Актом №103 встановлено, що АТ “ДТЕК “Західенерго” звернулось із заявою до НКРЕКП для отримання ліцензії з виробництва електричної енергії, зареєстрованої в НКРЕКП 04.06.2019. До заяви надано відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та зазначено, зокрема, Добротвірська теплова електрична станція: турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-100-2 зав.№023160 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-100-2 зав.№021539. 
При виїзді на місце встановлення генеруючого обладнання Регулятором виявлено, що замість зазначених у відомості про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-100-2 зав. №023160 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-100-2 зав. №021539 є в наявності турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-120-2УЗ зав.№023162 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-120-2УЗ зав. №023459, що вказує на розбіжності у даних, поданих Товариством до заяви на видачу ліцензії з виробництва електричної енергії, та даних, встановлених під час перевірки. 
Скаржник вказує, що в період з 14.11.1997 по 28.02.1998 під час аварійного ремонту турбогенератора ТГ-6 на ДОБРОТВІРСЬКІЙ ТЕС відбулась заміна статора генератора типу ТВФ-100-2 на тип ТВФ-120-2, а ротор генератора ТВФ-100-2 з номінальною (встановленою) електричною потужністю 100 МВт, у зв`язку із висновками акту дефектації про його задовільний стан, залишено без заміни. 
Під час капітального ремонту турбогенератора ТГ-5 на ДОБРОТВІРСЬКІЙ ТЕС в період з 18.06.1982 по 20.09.1982 відбулась заміна статора генератора типу ТВФ-100-2 на тип ТВФ-120-2, а ротор генератора ТВФ-100-2 з номінальною (встановленою) електричною потужністю 100 МВт, у зв`язку із висновками акту дефектації про його задовільний стан, залишено без заміни. 
Апелянт вважає, що позивачем приписи нормативно-правових актів, а саме підпункт 4 пункту 2.2 глави ІІ Ліцензійних умов №1467, не порушено, оскільки до заяви про видачу ліцензії Товариством додано відомості про засоби провадження господарської діяльності, які фактично і були виявлені Регулятором під час перевірки, однак НКРЕКП перевірило маркування лише статорів турбогенераторів, у той час як Товариство зазначало про маркування роторів. 
Такі аргументи скаржника суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до пункту 1.4 Ліцензійних умов №1467 засоби провадження господарської діяльності - електрогенеруюче обладнання, розташоване на об`єкті електроенергетики, та інше функціонально взаємопов`язане з ним устаткування і споруди, що призначаються для виробництва електричної енергії. Електрогенеруюче обладнання - комплекс функціонально взаємопов`язаного устаткування, що здійснює виробництво електричної енергії та складається з одного або більшої кількості генераторів чи іншого обладнання, що використовується для перетворення енергетичних ресурсів будь-якого походження на електричну енергію. 
До заяви про отримання ліцензії здобувачем ліцензії додається, зокрема, відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії вноситься інформація (Додаток 2 до Ліцензійних умов), де вноситься інформація не лише про найменування та тип електрогенеруючого обладнання, а й про заводський та інвентарний номери, встановлену потужність (кВт) такого. 
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зміна будь-яких елементів електрогенеруючого обладнання, яка має наслідком зміну найменування та тип електрогенеруючого обладнання, заводського та інвентарного номерів, встановленої потужності (кВт) такого є зміною засобів провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, які, в свою чергу, повинні відповідати отриманій ліцензії. 
Щодо порушення АТ «ДТЕК «Західенерго» підпункту 3.5.1 пункту 3.5 глави ІІІ Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП гід 14.03.2018 № 307, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до підпункту 3.5.1 пункту 3.5 глави ІІІ Правил ринку, постачальники допоміжних послуг зобов`язані виконувати умови договорів про надання допоміжних послуг та вимоги цих Правил щодо участі на ринку ДП. 
Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закону України “Про ринок електричної енергії” від 13.04.2017 №2019-VIII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2019-VIII). 
Згідно з пунктами 22 та 73 частини 1 статті 1 Закону №2019-VIII, допоміжні послуги - послуги, визначені цим Законом та правилами ринку, які оператор системи передачі закуповує у постачальників допоміжних послуг для забезпечення сталої і надійної роботи об`єднаної енергетичної системи України та якості електричної енергії відповідно до встановлених вимог; ринок допоміжних послуг - система відносин, що виникають у зв`язку з придбанням оператором системи передачі допоміжних послуг у постачальників допоміжних послуг. 
Відповідно до положень статті 69 Закону №2019-VIII, в Україні функціонує єдиний ринок допоміжних послуг. На ринку допоміжних послуг оператор системи передачі купує на ринкових та прозорих засадах допоміжні послуги для забезпечення надійної роботи ОЕС України та належної якості електричної енергії. 
Функціонування ринку допоміжних послуг здійснюється за правилами ринку, які, зокрема, визначають: 1) види допоміжних послуг; 2) вимоги до учасників ринку щодо надання допоміжних послуг та порядок підтвердження відповідності учасників зазначеним вимогам; 3) порядок реєстрації постачальників допоміжних послуг; 4) порядок оприлюднення інформації, пов`язаної з придбанням допоміжних послуг; 5) порядок придбання/використання допоміжних послуг, у тому числі порядок ціноутворення щодо кожної допоміжної послуги; 6) відповідальність за ненадання/неналежне надання допоміжних послуг; 7) порядок визначення обсягів наданих допоміжних послуг та проведення розрахунків за допоміжні послуги; 8) порядок моніторингу виконання постачальниками допоміжних послуг зобов`язань з надання допоміжних послуг. 
Вимоги до постачальників допоміжних послуг, у тому числі вимоги до електроенергетичного обладнання, необхідні для забезпечення належного надання відповідних допоміжних послуг, визначаються оператором системи передачі на основі кодексу системи передачі, правил ринку та інших нормативно-правових актів. Інформація про вимоги до постачальників допоміжних послуг підлягає оприлюдненню оператором системи передачі у порядку, визначеному правилами ринку. 
Згідно з пунктом 3.2.1 глави 3.2. розділу ІІІ Правил ринку, Кандидат у ПДП подає оператору системи передач (надалі – ОСП, ПрАТ “НЕК “Укренерго”) заяву щодо приєднання до договорів про надання ДП, типові форми яких наведені в додатках 3, 4 та 5 до цих Правил, та включення до Реєстру ПДП. Форма заяви про приєднання до відповідних договорів про надання ДП оприлюднюється ОСП на власному офіційному вебсайті. 
Відповідно до пункту 1.2. Типового договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності (Додаток 3 до Правил ринку) (надалі – Договір), за цим Договором ПДП зобов`язується надавати допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності (далі – ДП) у частині забезпечення одного або більше резервів: резервів підтримки частоти (первинне регулювання), резервів відновлення частоти (вторинне регулювання) і резервів заміщення (третинне регулювання), відповідно до умов цього Договору, а ОСП зобов`язується здійснювати оплату за надані ДП відповідно до умов цього Договору та Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №307. 
Встановлено, що позивач надає допоміжні послуги з липня 2020 року оператору системи передачі згідно з правилами ринку у випадках та у порядку, визначених правилами ринку. 
В ході перевірки, проведеної за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, встановлено, що між позивачем як постачальником ДП та ПрАТ “НЕТ “Укренерго” як ОСП укладено договір про надання допоміжних послуг з регулювання чистоти та активної потужності від 16.08.2019 №445, пунктом 7.5 якого закріплено обов`язок Товариства надавати допоміжні послуги в обсязі, що відповідає прийнятій заявці відповідно до умов, передбачених Правилами ринку. 
Комісією з проведення перевірки встановлено, що у період липень, жовтень-грудень 2020 АТ «ДТЕК «Західенерго» не забезпечило надання допоміжних послуг НЕК “Укренерго” з регулювання частоти та активної потужності в акцептованих обсягах, що обумовлено, зокрема, технічними збоями телеметрії та некоректною передачею даних, аварійністю блоків, внаслідок чого знято сертифікацію для РПЧ. 
Пунктами 5.1 та 5.2. Договору закріплено, що підставою для відповідальності сторони Договору є ненадання або надання не в повному обсязі ДП. При цьому, рішення щодо ненадання або надання не у повному обсязі ДП приймається за результатами моніторингу надання ДП відповідно до Правил ринку. 
Позивач не заперечує, що у зв`язку із технічними збоями телеметрії та некоректною передачею даних, аварійністю, тощо (про що свідчать надані документи під час перевірки і про що зазначено безпосередньо в акті перевірки), ПрАТ “НЕК “Укренерго”, за результатами моніторингу, визначило частину акцептованих обсягів ДП як не надані, однак вказує, що відповідно до розділу 3 Договору Обсяги фактично наданих ДП упродовж кожного розрахункового періоду розраховуються за результатами моніторингу надання ДП, який проводиться відповідно до Правил ринку. Для визначення фактичного обсягу ДП ОСП керується даними інформаційного обміну, що здійснюється між ПДП та ОСП, відповідно до Правил ринку. 
Порядок моніторингу виконання постачальниками допоміжних послуг встановлює два типи результату моніторингу (як за умов, якщо активація ДП відбувалася, так і за умов, якщо активація ДП не відбувалася): ДП надана або ДП не надана. 
При цьому, не надання послуги за результатами моніторингу також включає в себе надані ДП у невідповідності до критеріїв щодо обсягів або якості їх надання. 
Тобто, АТ «ДТЕК «Західенерго» стверджує, що фактично позивачем надано ДП в акцептованому обсязі, однак зважаючи на визначення ОСП окремих частин акцептованих послуг як “не надані” Регулятор дійшов висновку про порушення позивачем умов Договору. 
Згідно з пунктом 7.5 Договору Постачальник ДП (Позивач) зобов`язаний: надавати допоміжні послуги в обсязі, що відповідає прийнятій заявці відповідно до умов, передбачених Правилами ринку; та, у разі не надання ДП, здійснювати компенсацію нарахованих штрафних санкцій у випадках недотримання показників якості надання ДП; та відшкодувати збитки, завдані ОСП невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань. ПрАТ “НЕК “Укренерго”, в порядку передбаченому Правилами ринку, вправі застосувати фінансові санкції до Товариства у вигляді нарахування плати за невідповідність. 
Пунктом 10 частини 3 статті 6 Закону №2019-VIII встановлено, що до повноважень відповідача на ринку електричної енергії належать, зокрема, здійснення моніторингу функціонування ринку електричної енергії та його сегментів; виконання функцій та обов`язків учасниками ринку електричної енергії відповідно до положень цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. 
За приписами пункту 1.2.1 Правил ринку, позивач, будучи постачальником допоміжних послуг, є учасником ринку електроенергії в розумінні Закону №2019-VIII. 
Регулятор має право накладати санкції на учасників ринку, окрім споживачів, які порушили свої зобов`язання відповідно до цього Закону та інших актів законодавства (пункт 5 частини 4 статті 6 Закону України “Про ринок електричної енергії”). 
Отже, суд апеляційної інстанції за встановлених обставин та нормативно-правового регулювання, приходить до висновку, що відповідач є спеціальним суб`єктом, до кола функціональних обов`язків якого входить питання контролю за дотриманням учасниками ринку електроенергії своїх обов`язків, у відповідача наявне право накладати штрафні санкції за наслідками виявлених порушень з боку позивача, тоді як відсутність зауважень та заперечень між ПрАТ “НЕК “Укренерго” як ОСП і учасника Договору та позивачем наявність самих порушень не спростовують. 
Щодо аргументів скаржника про неспівмірність застосованих штрафних санкцій із виявленими порушеннями, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки відповідно до положень статті 77 Закону №2019-VIII, учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. 
Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на учасників ринку (крім споживачів) у розмірах, визначених частиною 4 статті 77 Закону №2019-VIII. 
При визначенні санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, враховують серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку електричної енергії та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. 
Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами. 
Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку електричної енергії вважаються обтяжуючими обставинами. 
Застосований до позивача штраф у розмірі 850000 грн, становить 50000 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та знаходиться в межах середнього розміру санкції статті, а отже не є неспівмірним вчиненому порушенню та особі порушника. 
Водночас як вірно зазначено судом першої інстанції, незгода позивача із числовим вираженням застосованого заходу впливу не вказує на порушення принципу пропорційності та не є самодостатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі №480/2675/20 вказав, що першою та другою статті 277 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони передбачено, що регуляторний орган повинен бути законодавчо відокремленим і функціонально незалежним від будь-якого державного чи приватного суб`єкта господарювання та достатньо вповноважений, щоб гарантувати ефективну конкуренцію і ефективне функціонування ринку. Рішення та процедури, що використовуються регуляторним органом, повинні бути об`єктивними стосовно всіх учасників ринку. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону №1540-VIII, НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 
Згідно статті 3 Закону №1540-VII, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом. 
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що якщо за результатом проведеної у встановленому порядку перевірки НКРЕКП виявлено порушення у діяльності суб`єкта господарювання, то вирішення питання про визначення конкретного розміру санкцій у межах, встановлених частиною четвертою з урахуванням вимог частини п`ятої статті 77 Закону України “Про ринок електричної енергії”, є дискреційним повноваженням НКРЕКП.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
На підставі встановлених фактичних обставин справи, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог із приведених вище мотивів. 
Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянт не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, в тому числі і позовні, на противагу чому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття спірної постанови. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
                                                        
                                                                   постановив: 

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК «Західенерго» – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року в адміністративній справі №380/5087/21 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК «Західенерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повний текст постанови суду складено 04.11.2022 року