КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
02 вересня 2022 року
 
справа № 754/8018/21
                             
провадження № 22-ц/824/4120/2022  
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
 
            розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Саламон О.Б., у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
 
В С Т А Н О В И В :
У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання спільних доньок в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача.
Вимоги мотивувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2016 року розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо, аліменти на утримання дітей сплачував у добровільному порядку, однак з квітня 2021 року між сторонами виник спір щодо розміру аліментів, які мають сплачуватись на утримання дітей, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким визначити розрахунок аліментів, які підлягають стягненню із доходів ОСОБА_2 , як фізичної особи-підприємця, виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості, в якій він зареєстрований як фізична особа-підприємець. 
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем було сплачено 500 000,00 грн аліментів та витрат на навчання дітей за період із 2020 року по 2021 рік. 
Зазначає, що відповідач є фізичною-собою підприємцем, дохід є нестабільним та  непостійним. Вважає, що визначення розміру аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх доходів   відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку  є таким, що не відповідатиме інтересам дітей, у зв`язку із чим на думку апелянта розмір аліментів, з врахуванням інтересів дітей, має бути фіксованим та таким, який відповідач зможе щомісячно сплачувати, а саме - 15000 грн. Зазначає про нецільове використання позивачем коштів, сплачених відповідачем як аліменти на утримання дітей. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає доводи апелянта необґрунтованими, а вимоги апеляційної скарги такими. що виходять за межі позовних вимог. Позивач реалізувала своє право щодо стягнення аліментів на утримання дітей у  розмірі 1/3 частці  від доходу відповідача та інших вимог не заявляла. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із обов`язку обох батьків щодо матеріального утримання дітей.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.03.2016 року.
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах судової справи.
Встановлено, що діти проживають з позивачем у квартирі АДРЕСА_1 за місцем реєстрації, що підтверджується: ордером на право на заняття службового жилого приміщення № 4841, Актом обстеження умов проживання органу опіки та піклування від 06.05.2021 року, Довідками про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Дана обставина не оспорюється стороною відповідача.
Відповідач проживає окремо, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 23.03.2021 та не спростовується сторонами.
Діти перебувають на утриманні позивача, відповідачем у добровільному порядку сплачувались грошові кошти на утримання дітей у розмірах: 75 000 гривень; 50 000 гривень: 25 000 гривень; 15 000 гривень у різні періоди, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями за 2020-2021 роки, які містяться в матеріалах судової справи.
Відповідачу визначено способи та порядок участі у вихованні дітей, що підтверджується розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 410 від 08.07.2021 року.
            Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, що є достатнім для забезпечення інтересів дитини, а також відповідає матеріальній можливості відповідача надавати належну матеріальну допомогу на її утримання.
В апеляційній скарзі зазначено про готовність сплати відповідачем аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 15000,00 грн, однак, вказане не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Позивач звернулась до суду із вимогою про стягнення аліментів у частці від доходу та судом розгляду справу в межах заявлених позовних вимог.
Відповідач не позбавлений можливості добровільно надавати більшу матеріальну допомогу на утримання дітей, ніж та, яка встановлена судовим рішенням. 
Доказів на підтвердження доводів скаржника про нецільове використання позивачем коштів, сплачених відповідачем як аліменти на утримання дітей не надано, а тому до уваги не приймаються. 
Наведені  в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції  та не дають підстав вважати, що судом  порушено норми матеріального та процесуального права.
Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає 
 
            Суддя-доповідач                                                                    
 
            Судді