УХВАЛА

12 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/2013/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Київського національного університету імені Тараса Шевченка 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022
(головуючий - Тищенко А.І., судді Скрипка І.М., Михальська Ю.Б.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021
(суддя - Бондарчук В.В.)

у справі №910/2013/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти"
до   Київського національного університету імені Тараса Шевченка
про  стягнення 53  338, 80 грн,

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення 53 338,80 грн у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про публічні закупівлі №К148 від 04.09.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №910/2013/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022, позов задоволено частково, стягнуто з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти" 43  371,30 грн  основного боргу, 3  600,05 грн пені, 1  290,84 грн 3% річних, 2 515,52 грн інфляційних втрат та 2 161,00 грн судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

02.09.2022 Київський національний університет імені Тараса Шевченка звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №910/2013/21 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2270,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №910/2013/21 є стягнення 53 338,80 грн. Оскільки предметом спору в цій справі є стягнення суми меншої, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2021 рік - 227 000,00 грн), то у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, що передбачена пп. "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження у справі Київський національний університет імені Тараса Шевченка обґрунтовує тим, що в умовах війни у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 10.03.2022 №245 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету» скорочено видатки з державного бюджету на утримання Київського національного університету імені Тараса Шевченка у 2022 році на загальну суму 270  718 400,00 грн. Таким чином, Київський національний університет імені Тараса Шевченка, як флагман вищої освіти в Україні, роль якого в підготовці висококваліфікованих спеціалістів та наукових кадрів важко переоцінити, а в умовах війни та для відбудови країни після неї, функціонує та виконує свої завдання за мінімального фінансування. Вказує, що справа має виняткове значення для скаржника, оскільки на рахунку кожна копійка, яка має бути спрямована виключно на виконання статутних завдань Університету. Разом з тим, Університет не має можливості дозволити собі виконувати незаконні, на думку скаржника, рішення судів, які завдають йому, а відповідно і бюджету держави, фінансової шкоди.

Розглянувши наведені підстави, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин для відкриття касаційного провадження, оскільки посилання скаржника на те, що справа №910/2013/21 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованим, оскільки вищевказані доводи не підтверджені жодними доказами та зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №910/2013/21 є стягнення суми, що є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київського національного університету імені Тараса Шевченка на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №910/2013/21 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника, то клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київського національного університету імені Тараса Шевченка на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №910/2013/21.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    О.М. Баранець 

                                                                                                    В.І. Студенець