Справа № 133/1822/22 
Провадження № 33/801/802/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Виростка Альбіна Вікторовича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «Сільпо Фуд», за ч.1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Частково не погодившись з цією постановою, 16 вересня 2022 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Виростко А.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення, призначивши стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті без застосування позбавлення права керування транспортними засобами.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що  суд першої інстанції не взяв до уваги твердження ОСОБА_1  про те, що позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік зумовить втрату роботи та погіршення матеріального становища сім`ї, оскільки його робота є єдиним джерелом прибутку. Вказав, що у разі втрати роботи він не зможе виконувати обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дочки  ОСОБА_2 . Вважає, що враховуючи положення ст.ст.8, 9, Конституції України, ст.23 КУпАП, ст.17 ЗУ "Про міжнародні договори", норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику ЄСПЛ, суд вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судовому засіданні, яке відбулось в режимі відеоконференції, захисник ОСОБА_1 – адвокат Виростко А.В. підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній обставин. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , 17 серпня 2022 року о 22 год. 05 хв. в с. Сестринівка по вул. Центральній керував транспортним засобом марки «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 053709, складеним 17 серпня 2022 року о 22 год. 14 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 3).
З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським СРПП відділення №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Демчин О.М., вбачається , що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Свідки не залучались, оскільки проводився відеозапис (а.с.4). 
Направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 серпня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а. с. 5). 
Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на запитання поліцейських повідомив, що не вживав алкоголь, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Коли йому повідомили про складання протоколу про адміністративне правопорушення ч.1 ст. 130 КУпАП України через відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, він погодився із цим. 
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Статтею 266 КпАП України в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053709 від 17 серпня 2022, ОСОБА_1 в графі для пояснень, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав, що з протоколом він не погоджується.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно із ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП для водіїв передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, - такий як  штраф в розмірі  однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1000 х 17 = 17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Дані вимоги судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі, оскільки застосоване щодо нього стягнення повністю відповідає санкції статті, інкримінованого йому правопорушення і фактично є єдиним та безальтернативним видом стягнення.
А тому, законні підстави для скасування оскаржуваної постанови судді з тих мотивів, з яких просить апелянт, відсутні.
При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано на підставі ст.36 КУпАП визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, як це передбачено положеннями ст.33 цього Кодексу.
При цьому, доводи апелянта про можливість призначення ОСОБА_1 більш м`якого адміністративного стягнення ніж передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на чинному законодавстві України про адміністративні правопорушення, а тому судом до уваги не приймаються як безпідставні.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 працює водієм, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами фактично позбавляє його можливості працювати за місцем роботи, отримувати дохід, - не дає підстав для зміни стягнення, оскільки воно накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
Таким чином, усі доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення в частині накладення адміністративного стягнення та можливості призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.
Враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні. 
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Виростка Альбіна Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2022 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                  О. В. Ковальчук