ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/8202/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 вересня 2022 року                                                                               м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                       Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                   Єгорової Н.М., Ганечко О.М.
за участю секретаря                                                                 Дудин А.С.          

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Миронівський хлібопродукт" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор"  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                       В С Т А Н О В И В :
Приватне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" звернулося до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 11334000706 від 23.06.2021, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 137 527 909, 20 грн., у тому числі 125 025 372, 00 грн. основний платіж та 12 502 537, 20 грн. штрафні (фінансові санкції) та № 14/34-00-07-06 від 26.03.2021, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 122 713 507, 00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року позов задоволено. 
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій останній просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Миронівський хлібопродукт» (з 02.02.2021 змінено назву на ПАТ «МХП»), щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року у податковій декларації з ПДВ від 21.12.2020 № 9340408675 з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків (№ 9352675241 від 31.12.2020) та періодів декларування від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
Результати перевірки оформлені Актом від 18.02.2021 № 30/34-00-07-01-02/ 25412361, у висновках якого зазначено, що позивачем порушено вимоги статті 185, статті 192, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме позивачем завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 125 025 372, 00 грн., а також завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 122 713 507, 00 грн.
На підставі висновків Акта перевірки від 18.02.2021 № 30/34-00-07-01-02/25412361 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 14/34-00-07-06 від 26.03.2021, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 122 713 507, 00 грн.
Позивачем зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
Рішенням від 17.06.2021 № 13735/6/99-00-06-01-02-06 ДПС було скасовано податкове повідомлення-рішення № 14/34-00-07-06 від 26.03.2021 у частині застосування штрафних санкцій, які перевищують розмір визначений пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.
Також на підставі висновків Акта перевірки від 18.02.2021 № 30/34-00-07-01-02/25412361 та відповіді про результати розгляду заперечень від 24.03.2021 № 835/6/34-00-07-02, з урахуванням рішення ДПС про результати розгляду скарги від 17.06.2021 № 13735/6/99-00-06-01-02-06, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 11334000706 від 23.06.2021, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 137 527 909, 20 грн., у тому числі 125 025 372, 00 грн. основний платіж та 12 502 537, 20 грн. штрафні (фінансові санкції).
Позивач, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об`єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов`язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку, строки проведення розрахунків, а також і порядок складення та реєстрацію податкових накладних.
Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів та/або послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.
Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Отже, операція з отримання платником ПДВ поворотної фінансової допомоги не підпадає під визначення операцій з постачання товарів/послуг, така операція не є об`єктом оподаткування ПДВ.
При цьому слід зазначити, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності встановлено статтею 44 Податкового кодексу України, зокрема пунктом 44.1 вказаної статті визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9). Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1).
З огляду на вказані норми права підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами.
Бyxгaлтepcький oблік peaлізyєтьcя шляxoм cyцільнoгo бeзпepepвнoгo документування вcіx гocпoдapcькиx oпepaцій на відповідних рахунках. План рахунків бухгалтерського обліку застосовується підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (крім банків і бюджетних установ) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а Інструкція зі застосування плану рахунків установлює однаковий порядок відображення однорідних господарських операцій на рахунках бухгалтерського обліку.
Таким чином, будь яка господарська операція має бути підтверджена первинними документами та відображена на відповідних рахунках бухгалтерського обліку господарюючого суб`єкта.
В даному випадку, у висновках Акта перевірки зазначено, що позивачем при декларуванні взаємовідносин із ТОВ «Катеринопілький елеватор» за договором поставки від 03.01.2019 № 15034-Г було порушено вимоги статей 185, 192 ПК України, шляхом заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 247      738      897, 00 грн., так як ПрАТ «МХП» користувалося грошовими коштами, які були надані за договором поставки від 03.01.2019 № 15034-Г, при цьому процентів та штрафних санкцій не сплачувало. Отже, надання грошових коштів підпадає під визначення поворотної фінансової допомоги. Контролюючий орган зазначив, що відносини позивача та його контрагента за договором поставки від 03.01.2019 № 15034-Г регулюються правилами щодо надання поворотної фінансової допомоги. Надання поворотної фінансової допомоги не підпадає під визначення об`єкту оподаткування ПДВ відповідно до статті 185 ПК України.
На думку контролюючого органу зазначені порушення призвели до завищення показників рядка 19 на 247      738      879, 00 грн. та рядка 21 на 122      713      507, 00 грн. декларації з ПДВ за листопад 2020 року.
За результатами перевірки достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 декларації) встановлено завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду всього на 247      738      879, 00 грн. внаслідок заниження показника рядку 9 (колонка Б) декларації.
          Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Катеринопільський елеватор» було укладено договір поставки від 03.01.2019 № 15034-Г згідно умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю товар в асортименті, кількості та по ціні, що погоджені сторонами у підписаних видаткових накладних на кожну партію товару, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість у порядку і на умовах, визначених цим договором.
У п 4.1 договору зазначено, що його вартість остаточно визначається шляхом підсумку вартості поставленого товару за цим договором відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних та не може перевищувати 600      000      000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 100      000      000, 00 грн.).
Покупець зобов`язаний здійснювати платежі по договору на підставі частини другої статті 530 Цивільного кодексу України протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання вимоги про оплату (у вигляді рахунку-фактури, листа, в т.ч. засобами електронного зв`язку, факсом тощо) від постачальника (пункт 4.2 договору).
27.02.2019 сторонами договору було укладено додаткову угоду до договору поставки № 15034-Г від 03.01.2019, відповідно до змісту якої пункт 4.1 договору викладено в такій редакції: «Вартість даного договору остаточно визначається шляхом підсумку вартості поставленого товару за цим договором відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних та не може перевищувати 2 000 000 000, 00 (два мільярди) гривень, в т.ч. ПДВ 333 333 333, 33 грн.». Інші умови договору, не змінені даною угодою, залишаються чинними у тій же редакції, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання (пункт 4 додаткової угоди).
У п.1 додатку № 1 від 28.01.2019 до договору № 15034-Г від 03.01.2019 зазначено, що  постачальник бере на себе зобов`язання поставити, а покупець прийняти та оплатити, в порядку визначеному договором № 15034-Г від 03.01.2019 та даним додатком до договору сільськогосподарську продукцію, а саме: кукурудзу на кормові потреби, 3 класу, 2018 року у кількості 107 722 тон, ціною з урахуванням ПДВ - 4  488/т, на суму з урахуванням ПДВ - 483   456   336, 00 грн., з допустимим відхиленням від кількості/ціни - 1 (один) %.
У п. 1 додатку № 2 від 25.02.2019 до договору № 15034-Г від 03.01.2019 зазначено, що постачальник бере на себе зобов`язання поставити, а покупець прийняти та оплатити, в порядку визначеному договором № 15034-Г від 03.01.2019 та даним додатком до договору сільськогосподарську продукцію, а саме: кукурудзу на кормові потреби, 3 класу, 2018 року у кількості 26 738 тон, ціною з урахуванням ПДВ - 4   488/т, на суму з урахуванням ПДВ - 120      000 144, 00 грн., з допустимим відхиленням від кількості/ціни - 1 (один) %.
У п. 1 додатку № 3 від 27.08.2019 до договору № 15034-Г від 03.01.2019 зазначено, що постачальник бере на себе зобов`язання поставити, а покупець прийняти та оплатити, в порядку визначеному договором № 15034-Г від 03.01.2019 та даним додатком до договору сільськогосподарську продукцію, а саме: кукурудзу на кормові потреби, 3 класу, 2019 року у кількості 204 247 тон, ціною з урахуванням ПДВ - 4 575/т, на суму з урахуванням ПДВ - 934      430 025, 00 грн., з допустимим відхиленням від кількості/ціни - 1 (один) %.
Натомість відповідно до пункту 4.2 договору поставки № 15034-Г від 03.01.2019 покупець зобов`язується оплатити узгоджену вартість партії сільськогосподарської продукції, узгодженої сторонами у пункті 1 даного додатку, протягом 7 (семи) банківських днів з дати підписання даного додатку до договору (пункт 3 додатку № 1).
На виконання умов договору № 15034-Г від 03.01.2019 ТОВ «Катеринопільський елеватор» на користь позивача було перераховано грошові кошти в рахунок оплати за узгоджену партію товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями із призначенням платежу - передоплата за кукурудзу згідно з договором 15034-Г від 03.01.2019.
В свою чергу у зв`язку з надходженням коштів на розрахунковий рахунок, позивачем було складено та зареєстровано податкові накладні: від 31.01.2019 № 4602697 на суму 48      000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 8 000 000, 00 грн.; від 31.01.2019 № 9000322 на суму 100   000      000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 16 666 666, 67 грн.; від 31.01.2019 № 9000321 на суму 100  000      000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 16 666 666, 67 грн.; від 31.01.2019 № 9000320 на суму 100  000      000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 16  666 666, 67 грн.; від 31.01.2019 № 9000318 на суму 60  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 10  000  000, 00 грн.; від 31.01.2019 № 9000319 на суму 60  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 10  000  000, 00 грн.; від 27.02.2019 № 9000339 на суму 100  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 16  666  666, 67 грн.; від 27.02.2019 № 9000340 на суму 20  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 3  333 333, 33 грн.; від 29.08.2019 № 4200008 на суму 150  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 25  000 000, 00 грн.; від 29.08.2019 № 9000170 на суму 90  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 15      000 000, 00 грн.; від 29.08.2019 № 9000169 на суму 60  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 10  000 000, 00 грн.; від 29.08.2019 № 5010569 на суму 150  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 25  000 000, 00 грн.; від 29.08.2019 № 5010567 на суму 150  000   000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 25  000 000, 00 грн.; від 29.08.2019 № 9000168 на суму 48  572 262, 12 грн., у т.ч. ПДВ - 8  095 377, 02 грн.; від 29.08.2019 № 5010565 на суму 100  000   000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 16 666   666, 67 грн.; від 29.08.2019 № 5010552 на суму 36  000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 6   000 000, 00 грн.; від 29.08.2019 № 5010568 на суму 150 000  000, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 25   000 000, 00 грн.
02.11.2020 позивач надіслав на адресу контрагента лист № 202/1, в якому просив у найкоротшій термін розглянути пропозицію щодо збільшення вартості та повідомити про прийняття пропозиції щодо збільшення вартості з метою подальшого документального оформлення відповідних змін до раніше узгоджених істотних умов поставки. 
Листом від 05.11.2020 № 937 директор ТОВ «Катеринопільський елеватор» повідомив позивача про відмову від поставки кукурудзи згідно з договором поставки № 15034-Г від 03.01.2019 та просив підписати відповідну угоду про припинення договору. Така відмова була мотивована неприйнятністю здійснення закупівлі кукурудзи на кормові цілі по середньоринковій ціні.
05.11.2020 сторонами договору було укладено додаткову угоду до договору поставки № 15034-Г від 03.01.2019, відповідно до змісту якої за взаємною згодою, сторони домовились, у зв`язку з наявністю станом на 31.10.2020 залишку передоплати за договором в сумі 1 486 433 272, 53 грн. та не можливістю постачання кукурудзи урожаю 2019 року, повернути дану передоплату. Повернення вищезазначених коштів здійснюється протягом 30 днів з моменту підписання угоди. З моменту повернення передоплати вважати зобов`язання сторін за договором виконаними.
19.11.2020 на виконання укладеної угоди про припинення договору позивачем здійснено повернення отриманої передоплати на суму 1 486 433 272, 53 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.
Також позивачем складено та зареєстровано в ЄРПН відповідні розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних, а саме: від 19.11.2020 № 2403890 до ПН № 4602697 від 31.01.2019; від 19.11.2020 № 8601718 до ПН № 9000332 від 31.01.2019; від 19.11.2020 № 3210680 до ПН № 9000321 від 31.01.2019; від 19.11.2020 № 2802827 до ПН № 9000320 від 31.01.2019; від 19.11.2020 № 2403891 до ПН № 9000318 від 31.01.2019; від 19.11.2020 № 2403892 до ПН № 9000319 від 31.01.2019; від 19.11.2020 № 2802829 до ПН № 9000339 від 27.02.2019; від 19.11.2020 № 1 до ПН № 9000340 від 27.02.2019; від 19.11.2020 № 1607745 до ПН № 420008 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 8601825 до ПН № 9000170 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 8601824 до ПН № 9000169 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 5006785 до ПН № 5010569 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 1607756 до ПН № 5010567 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 8601823 до ПН № 9000168 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 8601826 до ПН № 5010565 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 7003652 до ПН № 5010552 від 29.08.2019; від 19.11.2020 № 2802996 до ПН № 5010568 від 29.08.2019.          
На думку контролюючого органу позивачем безпідставно здійснено коригування раніше відображених податкових зобов`язань та зазначено, що у межах здійснення господарських взаємовідносин між ПрАТ "МХП" та ТОВ "Катеринопільський елеватор" при виконанні договору поставки № 15034-Г від 03.01.2019 слід застосовувати вимоги податкового законодавства, які визначають правове регулювання надання поворотної фінансової допомоги, а не вимоги щодо поставки товарів.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що позивач не здійснив постачання товару, а ТОВ "Катеринопільський елеватор" фактично перерахувало кошти на адресу позивача без мети отримання товару. ТОВ "Катеринопільський елеватор" не було  виставлено позивачу вимоги щодо сплати штрафної санкції за затримку поставки, відсотки за предоплату, не нараховувались. Вказані обставини на переконання апелянта свідчать про те, що дії підприємства були направлені не на виконання умов договору щодо постачання товару, а на надання фінансової допомоги. 
Проте, колегія суддів вважає вказані доводи апелянта припущеннями, не підтвердженими жодними доказами. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що контролюючим органом при проведені перевірки самостійно визначено (змінено) предмет договору та правове регулювання договірних відносин між ПрАТ «МХП» та ТОВ «Катеринопільський елеватор», а також надано оцінку господарським взаємовідносинам без урахування наданих первинних бухгалтерських документів.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено, що отримані кошти за поставку кукурудзи використані на інші цілі, тобто не доведено нецільового використання суми податку на додану вартість, отриманого за договором з поставки кукурудзи.
Крім того, жодним чином не впливає на такий податковий облік з поставки кукурудзи те, що позивач та його контрагент є повязаними особами, оскільки по-перше вказана обставина не досліджувалась відповідачем  під час проведення перевірки і у висновках не відображалась, по-друге вказані обставини не є достатньою підставою для висновку про відсутність наміру одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності та реальності господарських операцій.
Як зазначалось вище по тексту, позивачем у відповідності до вимог пункту 192.1 статті 192 ПК України, у зв`язку із поверненням раніше сплачених сум попередньої оплати за кукурудзу на кормові потреби, з метою зменшення податкових зобов`язань постачальника та податкового кредиту покупця складено та зареєстровано в ЄРПН відповідні розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних.
Колегія суддів вважає, що ПрАТ «МХП» діяло у спосіб, визначений статтями 187, 192 та 201 ПК України, а саме правомірно відобразило господарські операції в бухгалтерському та податковому обліку, здійснені при виконанні договору № 15034-Г від 03.01.2019.
До того ж, як вірно звернуто увагу судом першої інстанції, відповідачем проводилась документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Катеринопільський елеватор» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020. У період перевірки увійшов період здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ «Катеринопільський елеватор» та ПрАТ «МХП» щодо виконання договору поставки від № 15034-Г від 03.01.2019.
За результатами проведеної перевірки відповідачем не встановлено порушень з боку ТОВ «Катеринопільський елеватор» щодо відображення у складі податкового кредиту сум податку на додану вартість, включених на підставі податкових накладних: від 31.01.2019 № 4602697; від 31.01.2019 № 9000322; від 31.01.2019 № 9000321; від 31.01.2019 № 9000320; від 31.01.2019 № 9000318; від 31.01.2019 № 9000319; від 27.02.2019 № 9000339; від 27.02.2019 № 9000340; від 29.08.2019 № 4200008; від 29.08.2019 № 9000170; від 29.08.2019 № 9000169; від 29.08.2019 № 5010569; від 29.08.2019 № 5010567; від 29.08.2019 № 9000168; від 29.08.2019 № 5010565; від 29.08.2019 № 5010552 та від 29.08.2019 № 5010568, складених ПрАТ «МХП», у зв`язку з отриманням попередньої оплати згідно з платіжними дорученнями: № 9674000001 від 31.01.2019; № 9696000003 від 31.01.2019; № 9696000002 від 31.01.2019; № 9696000001 від 31.01.2019; № 9674000003 від 31.01.2019; № 9674000002 від 31.01.2019; № 1787300001 від 27.02.2019; № 1787300002 від 27.02.2019; № 7113700004 від 29.08.2019; № 7113700006 від 29.08.2019; № 7113700007 від 29.08.2019; № 7113700003 від 29.08.2019; № 7113700002 від 29.08.2019; № 7111200002 від 29.08.2019; № 7111200001 від 29.08.2019; № 7111800001 від 29.08.2019 та № 7113700001 від 29.08.2019.
Також не було встановлено порушень щодо відображення у податковому обліку розрахунків коригувань у листопаді 2020 року за наслідками складення спірних розрахунків коригувань до податкових накладних.
Акт планової документальної перевірки ТОВ «Катеринопільський елеватор» від 23.07.2021 № 226/34-00-07-06/32580463 не містить висновків, що господарські взаємовідносини в межах виконання договору поставки № 15034-Г від 03.01.2019 регулюються правилами щодо надання поворотної фінансової допомоги.
Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході апеляційного розгляду справи та не підтверджуються матеріалами справи, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повниц текст постанови виготовлено 28 вересня 2022 року.
          
          Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                   Н.М. Єгорова

                                                                                                     О.М. Ганечко