ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №334/1548/22                         Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/471/22                                 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року                                                місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), його захисника - адвоката Усенка А.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Усенка А.В. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, 17 квітня 2022 о 17 годині 50 хвилин в місті Запоріжжі по вулиці Сергія Синенка, буд.55 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Усенко А.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішення суду першої інстанції по вказаній справі винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з грубим порушенням права на захист, а тому підлягає скасуванню.
Вказує, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка зафіксована на відеозаписі отримана під психологічним тиском. Тобто, лише внаслідок протиправних дій поліцейських, які, скориставшись його юридичною необізнаністю, фактично схилили до висловлення незгоди із проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння.        
Вказане підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , показаннями свідка ОСОБА_2 та відеозаписом.
З показань свідків, пояснень ОСОБА_1 убачається, що працівниками поліції було здійснено психологічний тиск та спровоковано на надання відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.        
Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вимог закону у повній мірі не дотримались, а суддя місцевого суду, не врахувавши наявні порушення закону, ухвалив рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУнАП.
Також, судом першої інстанції не було прийнято до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є працівниками бригади швидкої допомоги. Так, свідками було зазначено, що у ОСОБА_1 були ознаки інсульту.
Відтворивши відеозапис процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вбачається, що він складається з двох фрагментів, та починається з встановлення особи та відмови особи проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. З вказаного відео неможливо встановити, що відбувалось між вказаними фрагментами.
Крім того, ані в рапорті, ані в протоколі не вказано причину зупинки вказаного транспортного засобу.
Не містить вказаний відеозапис і роз`яснення поліцейськими прав та обов`язків особи, щодо якої складено прокол.
Матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував названим у протоколі транспортним засобом у визначений у протоколі час. Крім того, з відеозапису взагалі не вбачається, чи керував хтось цим транспортним засобом чи ні.
Як убачається з відеозапису фіксування правопорушення, на останньому зафіксовано лише факт відмови та не зафіксовано як складався протокол, як працівники поліції виявили правопорушення (зупинка транспортного засобу тощо), що є порушенням Інструкції №1026 в частині безперервності відео фіксації.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки зазначені прочерки. Натомість при цьому не вказано, що велась безперервна відеофіксація правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), його захисника-адвоката Усенка А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №063883 від 17 квітня 2022 року, з якого вбачається, що 17 квітня 2022 о 17 годині 50 хвилин в місті Запоріжжі по вулиці Сергія Синенка, буд.55 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в графі «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено, що огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою, а в графі «з результатами згоден» вказано, що ОСОБА_1 від підпису відмовився;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 квітня 2022 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Огляд з допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 не проводився у зв`язку з відмовою;
- відеозаписом правопорушення, яким встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено в місті Запоріжжі в зоні кругового руху (кільце ЗТЗ) по вул.Сергія Синенка. Під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (продуватись) та у медичному закладі відмовився, вже після складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від підпису протоколу відмовився, почав заперечувати наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та зазначав про відсутність доказів наявності ознак сп`яніння, просив ввійти в його положення, вказував, що йому залишилось сто метрів доїхати.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті, складеному поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП рядовим поліції Пушкарьовою О., відповідно до якого остання доповідає, що 17 квітня 2022 о 18 годині 00 хвилин під час несення служби в складі екіпажу АП-104 разом із старшим лейтенантом Білоконь А.Ю., старшим лейтенантом Піза І.А., капралом поліції ОСОБА_5 на вул.Сергія Синенка, буд.55 було зупинено транспортний засіб Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі управління тверезому водієві. Вилучено ПВ ЯТА 293430 від 03 жовтня 2001 року, видано ТД 203848. Подія була зафіксована на нагрудну бодікамеру №БК 471846. Складено протокол за ст.130 КУпАП №ААБ 063883. Фізична сила та спецзасоби не застосовувались.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнає, так як у вказаний день він не керував транспортним засобом. Він з ранку погано себе почував та приблизно о 5 годині вечора вони з дружиною вирішили поїхати до лікарні. Коли вони вийшли з будинку, де мешкають, у дворі побачили співробітників поліції, не звернули на них уваги та підійшли до машини. Він сів у транспортний засіб, мотор не заводив. Після цього до них підійшли співробітники поліції, які після початку спілкування звинуватили його у тому, що він в стані алкогольного сп`яніння, він намагався пояснити їм, що погано себе почуває, наполягав на проведенні експертизи, проте співробітники поліції побили його та заставили на камеру відмовитись від проходження медичного огляду, після чого склали щодо нього протокол за ч.1 ст130 КУпАП. Після спілкування зі співробітниками поліції він повернувся додому, де йому стало зле, та одразу ж була викликана швидка допомога, яка доставила його в лікарню, де він знаходився на лікуванні. Наполягав, що транспортним засобом він не керував, а просто сидів в машині, яка стояла у дворі будинку, де він мешкає, збираючись їхати до лікарні. Дії співробітників поліції не оскаржував, оскільки перебував у лікарні, станом на день розгляду справи також з будь-якими скаргами на дії співробітників поліції не звертався.
В судовому засіданні суду першої інстанції захисник - адвокат Усенко А.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням порядку і правил, передбачених чинним законодавством, обставини щодо встановлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та керування ним транспортним засобом не відповідають дійсності. Зазначив, що докази керування його підзахисним транспортним засобом відсутні, працівники поліції здійснили тиск на ОСОБА_1 та змусили його відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, не запропонували проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Таким чином, вважає, що працівником поліції були безпідставно виявлені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Також посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями. Також подав письмове клопотання про долучення доказів та виклик свідків.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні суду першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є працівниками бригади швидкої медичної допомоги, яка була викликана ОСОБА_1 , та останні пояснили, що вони є другою бригадою швидкої медичної допомоги, яка була викликана у зв`язку з наданням медичної допомоги ОСОБА_1 17 квітня 2022 ввечері. Свідки не змогли охарактеризувати стан пацієнта з точки зору перебування чи не перебування в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такої задачі перед собою не ставили. Зазначили, що під час огляду з`ясовували у хворого, чи вживав він алкоголь, оскільки це має значення для подальшого призначення медикаментів, його дружина повідомила, що ОСОБА_1 вживав пиво (чи було воно алкогольне, чи безалкогольне свідки не з`ясовували, просто внесли відомості до обмінної карти хворого). З огляду на те, що у хворого були ознаки інсульту та спостерігалось погіршення стану, його було доставлено до лікарні.
Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 17 квітня 2022 зранку її чоловікову було погано, він скаржився на біль у грудях, проте до лікарні їхати вона його вмовила лише після 5 години вечора. Вони вийшли до машини, щоб їхати в лікарню. В дворі їх будинку були поліцейські, вона до них по допомогу у зв`язку з поганим самопочуттям чоловіка не зверталась. Коли чоловік сів в машину, щоб прогріти її, поліцейські підійшли до них, проте не стали слухати, що чоловікові стало зле. Поліцейські її закрили в машині, а чоловіка побили та змусили на камеру відмовитись від проходження медичного огляду, після чого склали щодо нього протокол. Після цих подій вони з чоловіком повернулись додому, йому стало ще гірше, тому вона одразу ж викликала швидку.
При апеляційному розгляді ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та додатково зазначив, що він не керував транспортним засобом. Пояснює, що він з дружиною вийшов із дому та вони хотіли їхати до лікарні так як він себе погано почував. Він відкрив машину, просто сів на переднє сидіння і в цей момент підішли працівники поліції і попросили надати документи, оскільки в них були підстави вважати, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 вказує, що він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, а навпаки погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою Драгеру, однак у працівників поліції Драгеру на місці не було. Надалі він запропонував працівникам поліції поїхати до лікарні, на що вони відповіли, що в них немає на це часу. Крім того, ОСОБА_1 пояснює, що надалі працівники поліції включили відео фіксацію і заставили себе обмовити і погрожували забрати машину. Потім до нього підійшов інший співробітник поліції та вдарив його по обличчю два рази в щелепу. Після цього вони з жінкою пішли додому і викликали швидку, потім йому викликали ще одну швидку та він втратив свідомість. 
Захисник - адвокат Усенко А.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, лише зафіксовано пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Крім цього, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 була спровокована працівниками поліції. ОСОБА_1 після спілкування з працівниками поліції потребував медичного огляду та в матеріалах справи є докази госпіталізації ОСОБА_1 до лікарні. Лікарем було зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки інсульту (у зв`язку із цим у ОСОБА_1 могла бути нечітка мова). Сторона захисту звертає увагу, що відео фіксація була не безперервна. ОСОБА_1 взагалі не були роз`яснені його права та обов`язки.
На думку апеляційного суду, доводи сторони захисту правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння під тиском працівників патрульної поліції, є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.
Таке твердження сторони захисту вже перевірялось судом першої інстанції, який дійшов до обґрунтованого висновку, що така тактика захисту обрана з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд і апеляційної інстанції. 
Під час перегляду відеозапису встановлено, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме попередньо виявлені такі ознаки – запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. У зв`язку з такими обставинами працівник поліції обґрунтовано запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній відмовився.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом та просив, щоб йому дозволили доїхати до місця призначення. 
Більш того, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Доводи сторони захисту про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки зазначені прочерки, при цьому не вказано, що велась безперервна відео фіксація, не є таким недоліком, який тягне за собою визнання вказаного протоколу недопустимим доказом. 
Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи та з самого відеозапису убачається, що він здійснений працівниками поліції при оформлені адміністративного матеріалу, подія була зафіксована на нагрудну бодікамеру №БК 471846.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено, а доводи сторони захисту про протилежне об`єктивно нічим не підтверджуються.
З огляду на викладене, показання свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , відповідно є особою, яка зацікавлена у сприятливому для останнього вирішенні справи, не є слушними. 
Те, що відеозапис запис складається з окремих фрагментів, жодним чином не спростовує правильності висновків суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовані всі обставини, що мають істотне значення для цієї справи – встановлення особи ОСОБА_1 , повідомлення працівників поліції про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пропозиція працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, та  відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що події, які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце.
Відомостей про те, що відео фіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає. Будь-яких клопотань від сторони захисту щодо дослідження чи витребування будь-якої додаткової інформації з зазначеного приводу не надходило.
В свою чергу відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 . Вина останнього підтверджується й іншими доказами, з якими узгоджується відеозапис.
Твердження сторони захисту про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права і обов`язки, є безпідставними, суперечать змісту протоколу про адміністративне правопорушення, з якого убачається, що останній відмовився від підпису протоколу. Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_1 були роз`яснені всі його процесуальні права та обов`язки, що підтверджується розпискою останнього.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Те, що після складання протоколу ОСОБА_1 потрапив до лікарні з підозрою на певне захворювання, не свідчить про безпідставне складання самого протоколу. 
З огляду на викладене, показання медичних працівників - свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (на які посилається сторона захисту), також не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Усенка А.В. залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2022 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                                С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 334/1548/22