Справа № 761/12616/22                                                   Головуючий 1 інстанція- Волошин В.О.
Провадження № 33/824/2585/2022                                  Доповідач апеляційна інстанція- ОСОБА_1 

П О С Т А Н О В А

іменем     України
25 жовтня 2022 року                                                                                     м.Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 липня 2022 року, якою 
                                                ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, 
                                                мешкає: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень, 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 липня 2022 рокуОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. Стягнуто із  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Відповідно до вказаної постанови 23 червня 2022 року о 15 годині 25 хв.  ОСОБА_2 ,керуючи транспортним засобом «Honda»реєстраційний номер  НОМЕР_1 на перехресті вулиць Михайлівська та Костьольна у м.Києві, не був уважним, не зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині та здійснив поворот, що призвело до зіткнення з автомобілем «Toyota Camri» реєстраційний номер НОМЕР_2 та механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями  ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3 «б», 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинивадміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.
На постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 липня 2022 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови. Скарга мотивована тим, що  ОСОБА_2 належно не повідомлявся судом про розгляд справи і на його поштову адресу повістки не надходили. Йому на телефон було надіслано смс-повідомлення, що суперечить Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді смс-повідомлень, затвердженого наказом ДСА України № 73 від 01 червня 2013 року, бо він не подавав суду заяви щодо повідомлення його за допомогою смс про розгляд справи. Окрім того, він не мав можливості прибути до суду бо в цей час як військовослужбовець правоохоронного органу спеціального призначення перебував у зоні проведення бойових дій.
Також, ОСОБА_2  у скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд справи відбувся без його належного
                                                                        -  2  -
повідомлення та участі, копію постанови йому судом не надіслано і він її не отримував, а повний текст постанови виготовлено і оприлюднено у реєстрі лише 08 серпня 2022 року, тобто після спливу встановленого законом строку оскарження.
Наведені апелянтом причини пропуску строку подання апеляційної скарги визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 липня 2022 року. 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник адвокат Пипченко Б.Ю. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати постанову суду як незаконну. 
ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення, де описав фактичні обставини ДТП, які мали місце на його думку і вказав про те, що він здійснював маневр розвороту ліворуч із крайньої лівої смуги руху на вул.Михайлівська у м.Києві із дотриманням п.10.4 ПДР.
Інший учасник ДТП ОСОБА_3 про час розгляду справи повідомлений засобами телефонного зв`язку (тел.050 3969595), що стверджується телефонограмою, складеною 27 вересня 2022 року секретарем судового засідання, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що згідно ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. 
ОСОБА_3 подав апеляційному суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, де вказав, що постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 23 серпня 2022 року провадження у справі № 761/12613/22 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за наслідками цієї ж ДТП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Також підтвердив свої пояснення, дані при оформленні ДТП, що під час руху автомобіль «Honda» при під`їзді до перехрестя вулиць Михайлівська та Костьольна у м.Києві розпочав перелаштування в праву смугу, проте різко змінив напрямок руху і почав розвертатися вліво, що призвело до зіткнення. Вважав оскаржувану постанову законною і обгрунтованою і просив залишити без змін.
Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанову слід скасувати з наступних підстав.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_2 , суд першої інстанції послався на доведеність матеріалами справи факту порушення останні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП і пошкодження транспортних засобів.
Проте, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції і вважає його помилковим.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки справа розглянута у відсутність ОСОБА_2 і як наслідок за неповно з`ясованих обставин справи, що призвело до прийняття необгрунтованого рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.п.2.3 «б», 10.4 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
                                                                        -  3  -
Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, якими керувався суд при прийнятті постанови, зокрема про те, що ОСОБА_2 не зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині та здійснив поворот ліворуч, що призвело до зіткнення завтомобілем «ToyotaCamri», грунтуються на письмових поясненнях при оформленні ДТП іншого учасника ОСОБА_3 , який пояснив, що рухався на своєму авто «ToyotaCamri» в лівій смузі руху на вул.Михайлівська у м.Києві. Перед ним рухався автомобіль «Honda», який зробив рух в праву сторону, після чого різко розпочав повертати ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення.
Водночас ОСОБА_2 категорично заперечує факт маневру праворуч для розвороту ліворуч і вказує, що рухався у лівій смузі на вул.Михайлівська у м.Києві. На перехресті вулиць Михайлівська і Костьольна при здійсненні маневру розвороту ліворуч він попередньо пригальмував, увімкнув вказівник лівого повороту, однак безпосередньо в момент маневру відчув поштовх і відразу зупинився. Як виявилося це був автомобіль «ToyotaCamri», який рухався позаду.
Отже, покази обох учасників ДТП носять протилежний і взаємовиключний характер.
Будь-які об`єктивні дані чи докази, які б вказували на порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, зокрема, що він не зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині перед здійсненням повороту ліворуч чи робив якісь інші маневри у справі відсутні.
Додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема ДТП також не підтверджує порушення ОСОБА_2 ПДР, а навпаки спростовує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Так зі схеми вбачається, що вулиця Михайлівська у м.Києві у напрямку руху обох автомобілів «ToyotaCamri» і «Honda» має дві смуги руху, які розділені переривчастою дорожньою розміткою 1.5 розділу 34 ПДР, яка позначає межі смуг руху в одному напрямку, за наявності двох і більше смуг руху.
Згідно п.10.4 Правил дорожнього руху перед поворотом праворуч та ліворуч, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Тобто за змістом наведеної норми перед поворотом чи розворотом ліворуч водій повинен зайняти відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, яка не має виділених смуг руху в одному напрямку. Якщо ж проїжджа частина вулиці має дві і більше виділених смуг руху в одному напрямку, то водій має рухатися у крайній лівій смузі і саме з неї здійснювати маневр повороту чи розвороту ліворуч.
За таких обставин зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_2 не зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині очевидно безпідставні, оскільки ОСОБА_2 мав рухатися у крайній лівій смузі руху і здійснювати маневр розвороту з цієї смуги руху. Зайняття крайнього положення на проїжджій частині згідно п.10.4 ПДР стосується виключно проїжджої частини, яка не має виділених смуг руху. 
Це по-перше.
По-друге, місце зіткнення (позначене на схемі № 3) розташоване посередині крайньої лівої смуги на вул.Михайлівська, у якій рухався ОСОБА_2 , що у свою чергу вказує, що ОСОБА_2 рухався у цій смузі і саме з неї здійснював маневр розвороту, що виключає порушення ним ПДР.
По-третє, автомобіль «ToyotaCamri», який рухався позаду автомобіля «Honda» розташований частково на подвійній суцільній лінії, яка розділяє зустрічні смуги руху на вул.Михайлівська, а частково на смузі зустрічного руху.
І по-третє, вказаний у схемі ДТП характер пошкоджень обох автомобілів «Toyota
                                                                        -  4  -
Camri» і «Honda» ніяким чином не підтверджує, що ОСОБА_2 здійснював маневр розвороту ліворуч не із крайньої лівої смуги руху.
Сукупність наведених обставин у свою чергу спростовує висновки суду та свідчить про незаконність постанови та наявність підстав для її скасування.
При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людинияк джерела права.
Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КупАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів.
Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував заперечення  ОСОБА_2 , в тому числі викладені у поясненнях, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 липня 2022 року, якою  ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП скасуванню, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
            
Поновити  ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 липня 2022 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задоволити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 липня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                     С.І.Савченко