УХВАЛА

20 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа № 380/12213/21
адміністративне провадження № К/990/28435/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну Державної екологічної інспекції у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 380/12213/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області від 18 червня 2021 року № 54-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області;
- стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 суму втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 01 липня 2021 року до дня ухвалення рішення суду із розрахунку середньоденного заробітку 808 гривень 48 коп. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року в справі №380/12213/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувано наказ начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області від 18 червня 2021 року № 54-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Державної екологічної інспекції у Львівській області з 01 липня 2021 року.
Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 липня 2021 року по 28 вересня 2022 року в сумі 207 031,00 грн.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
18 жовтня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної екологічної інспекції у Львівській області на зазначену постанову суду апеляційної інстанції.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі Державною екологічною інспекцією у Львівській області зазначено, що вона подана на підставі пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 та пунктів 2, 4 частини другої статті 353 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права, а саме: пункт 1 частини першої статті 36 кодексу законів про працю України, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України у постанові від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1269цс16 та у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 759/11508/16-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 404/6236/19. 
Проте, в касаційній скарзі Державною екологічною інспекцією у Львівській області не наведено обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у цій справі та у справах № 6-1269цс16, №759/11508/16-ц, № 404/6236/19 є подібними. 
Суд визнає, що посилання скаржника виключно на рішення Верховного Суду із зазначенням того, що викладені ним висновки не враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови, самі по собі не доводять неврахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, подібність яких також не доведена у касаційній скарзі. 
Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Таким чином, для встановлення подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм.
Суд наголошує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, недостатньо самого лише зазначення у касаційній скарзі постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними, мати однакове правового регулювання.
На обґрунтування підстави для касаційного оскарження, визначеного пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги вказує на оскарження судових рішень з підстави передбаченої частинами другою і четвертою статті 353 КАС України, а саме: суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 2 частини другої статті 353 КАС України); суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 353 КАС України).
Верховний Суд відхиляє аргументи заявника касаційної скарги щодо помилковості розгляду судом апеляційної інстанції справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України ця справа не відноситься до переліку справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження та не підпадає під дію частини четвертої статті 257 КАС України, яка встановлює перелік справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Також скаржником не обґрунтовано, на підставі яких недопустимих доказів суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.
Натомість доводи скаржника у цій частині касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 та пунктами 2, 4 частини другої статті 353 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.  
Отже, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та невикладення з належним обґрунтуванням Державною екологічною інспекцією у Львівській області у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції у цій справі, визначених пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 та пунктами 2, 4 частини другої статті 353 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 380/12213/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає

Суддя	Н.В. Шевцова