Справа № 730/435/22 	Головуючий у 1 інстанції Данько О. В. 	
Провадження № 33/4823/539/22 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М., 

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від                     04 листопада 2022 року, 

                                В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору.

Як установив суд, 01 вересня 2022 року о 19 годині 35 хвилині,  по вул. Чернігівська, у м. Борзна, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити  за  відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. 
Вказує, що відеозапис штучно змонтовано, він погодився на огляд у лікарні, проте його туди не доставили. Докази його вини штучно створені працівниками поліції, оскільки вони замість нього відповідали, що він відмовляється від огляду. Також, вказує, що не зафіксовано вимоги поліцейського про проходження огляду. Йому було запропоновано варіанти дій: огляд на місці, у лікарні або відмова від огляду. Проте наслідки такої відмови працівники поліції йому не роз`яснили. Результатом проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським є акт огляду, проте такий документ в матеріалах справи відсутній. Також відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд з метою встановлення стану сп`яніння, що свідчить про порушення встановленої процедури.

На апеляційний розгляд  ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Биковець В. В. не прибули. В апеляційній скарзі не просили проводити апеляційний розгляд за їх участі. Були завчасно повідомлені про день і час апеляційного розгляду. Заяв про перенесення судового засідання не надходило.

Переглянувши відеозапис,  перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На відеозапису видно, як поліцейські зупинили автомобіль  марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , який не був пристебнутий ременем безпеки і по виразу обличчя, очей і розмові були наявні підозри про перебування його напідпитку.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735,  огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Поліцейський водію ОСОБА_1 вказав на наявність від нього запаху алкоголю,  почервоніння очей, на тремтіння пальців рук, та вимагав проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у лікарні, а також роз`яснив право відмовитися від проходження огляду, за що буде складений протокол про адміністративне правопорушення.
Проходження огляду на визначення стану сп`яніння відповідно до установленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання, про що ОСОБА_1 був обізнаний, оскільки має посвідчення водія, що передбачає знання ним Правил дорожнього руху.

Дійсно, ОСОБА_1 стверджує, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не мав таких його ознак, як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, на що також вказує допитаний за його клопотанням свідок ОСОБА_3 у місцевому суді. Проте, зі змісту п. 1 Розділу І Інструкції вбачається, що поліцейський суб`єктивно оцінює наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння і як наслідок існування підстав для проведення огляду. З метою усунення суб`єктивних чинників, надалі водію пропонується пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, твердження свідка ОСОБА_3 про відсутність таких ознак у ОСОБА_1 також є його оціночним судженням.
Крім того, факт вживання чи не вживання алкогольних напоїв не має значення для кваліфікації дій особи як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Із переглянутих апеляційним судом відеозаписів вбачається, що працівник поліції неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як з використанням спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі. 
ОСОБА_1 спочатку погоджується  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, йому пропонують закрити свій автомобіль та сісти до службового автомобіля і на час поїздки до лікарні вимикають відеокамеру, проте через три хвилини, відеокамера знову вмикається. Оскільки водій передумав і відмовився від поїздки в лікарню.
При цьому аргументи апеляційної скарги  про монтаж відеозапису є безпідставними, оскільки відеофайли послідовні, зйомка ведеться на бодікамери двох працівників поліції.
У подальшому поліцейський знову пропонує пройти огляд, ОСОБА_1 відмовляється у зв`язку з чим у присутності водія був складений протокол, зачитаний вголос та роз`яснений його зміст, права та наслідки, а тому посилання в апеляційній скарзі про не роз`яснення  наслідків відмови від огляду та щодо неякісної копії протоколу  не заслуговують на увагу.
Положеннями Інструкції не передбачено необхідність складення направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у разі відмови особи від такого огляду.
Доводи апелянта, що він не має доводити свою невинуватість, є цілком обґрунтованими. Проте, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього відеозаписами є очевидним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, його зовнішній вигляд і поведінка вказували на те, що він перебуває напідпитку, на неодноразові вимоги  поліцейського однозначно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у  той час як зобов`язаний був пройти такий огляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.
В матеріалах справи наявна розписка про передачу керування автомобілем тверезому водію, в якого перевірили наявність посвідчення водія і який зобов`язався не передавати автомобіль ОСОБА_1 .
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною, передбачає один вид стягнення – суму штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що позбавляє  суд можливості призначити  штраф  без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння  прирівнюється до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в обох випадках водій не виконує вимоги Правил дорожнього руху, навмисно, і відповідальність передбачена сувора та співмірна  правопорушенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від                    04 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.   

Суддя	В. М. Антипець