УХВАЛА

08 вересня 2022 року 
м. Київ

справа № 340/2871/21
адміністративне провадження № К/990/22590/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року та додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №340/2871/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду першої інстанції, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу від 17 травня 2021 року №262-к Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів   Про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади директора Департаменту захисту споживачів   у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису апарату Держпродспоживслужби відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України   Про державну службу   з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат;
- зобов`язати вчинити у встановленому законом порядку дії щодо поновлення його на роботі та перевести його на посаду директора Департаменту захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами;
- зобов`язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вчинити у встановленому законом порядку дії щодо виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, внаслідок незаконного звільнення.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу від 17 травня 2021 року №262-к Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів   Про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади директора Департаменту захисту споживачів. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту захисту споживачів Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 21 травня 2021 року. Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів   на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 165112,08 грн.   У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Додатковою постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів   на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року   задоволено частково. Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 суму понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2500,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів подала касаційну скаргу, надіславши її за допомогою електронної підсистеми «Електронний суд».
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України й покликається на те, що судами під час прийняття оскаржуваних рішень не були враховані висновки Верховного Суду викладені у справах №№640/11024/20, 520/11687/2020, 480/4055/20, 2а-9821/11/2670, 816/1232/17, 809/2894/13-a.
Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.
Проаналізувавши доводи заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки скаржник лише зазначив про постанови Верховного Суду, проте чітко не указав норми щодо яких Судом висловлено відповідний висновок, не конкретизував в чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій цієї норми, не обґрунтував подібність правовідносин у цій справі та у перелічених скаржником справах.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2022 року та додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №340/2871/21 повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                  	О.А. Губська