ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/19461/21  Номер провадження 33/814/566/22	Головуючий у 1-й інстанції Хайкін В.М  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,
за участю:
адвоката – Кузнецова А.І.,
при секретарі Бродській В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузнецова Анатолія Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1  на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року
у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 30 листопада 2021 року о 15 год. 31 хв. у м. Харкові по вул. Сумській, 13, керував транспортним засобом DAIMLER CHRYSLER S320, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності). Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Кузнецов А.І., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, а також на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_1 не знаходився у стані наркотичного сп`яніння, а в цей час їхав від лікаря стоматолога.
Вказував, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він може самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння протягом двох днів, на що останній пройшов такий огляд та відповідно до висновку КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичних експертиз №1275-2021 від 20 грудня 2021 року у сечі ОСОБА_1 не виявлено наркотичних речовин, однак місцевий суд не звернув на це уваги.
Також вказував, що згідно відповіді КНП ХОР «ОНД» вих. №741 від 22 грудня 2021 року наркотичні речовини в організмі людини зберігаються і можуть бути виявлені від 2 до 14 діб з моменту їх прийому, тому вважає, що це підтверджує те, що ОСОБА_1 на момент зупинки не перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Зазначав, що матеріали справи не містять жодних доказів зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та законність підстав для пропонування проходження огляду.
Крім того місцевий суд не викликав та не допитав свідків, які надавали свої пояснення під час складання протоколу, а також не викликав працівників поліції, які складали адміністративний матеріал.
Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року та закрити провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні адвокат Кузнецов А.І. підтвердив доводи апеляційної скарги та прохав її задовольнити.
Зазначив, що ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, на що йому було відмовлено працівниками поліції та запропоновано пройти огляд у медичному закладі.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту поліцейського, а також діям працівників поліції.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №277118 від 30 листопада 2021 року вбачається, що 30 листопада 2021 року о 15 год. 31 хв. у м. Харкові по вул. Сумській, 13, керував транспортним засобом DAIMLER CHRYSLER S320, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності). Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.
З рапорту інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Приходька В.В. вбачається, що 30 листопада 2021 року під час несення служби близько 15:30 год. було зупинено автомобіль DAIMLER CHRYSLER S320, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування у нього було виявлено знаки наркотичного сп`яніння.
Визнавши ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції не враховано приписи ст. 35 Закону України Про Національну поліцію , якою передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.
Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Проте ні рапорт поліцейського, ні матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки.
Таким чином суд вважає, що обставини визначені законом, які б давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.
Щодо посилання апелянта на те, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що він може пройти огляд протягом двох годин самостійно у медичному закладі, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно з п.3 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
За таких обставин суд вважає дії працівників поліції незаконними та неправомірними.
Крім того, апеляційний суд бере до уваги висновок КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичних експертиз №1275-2021 від 20 грудня 2021 року відповідно до якого у сечі ОСОБА_1 не виявлено заборонених речовин в організмі ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 нього Кодексу.
Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Ураховуючи викладене приходжу до висновку, що підстав для перевірки особи на стан сп`яніння у поліції не було, так як дана вимога не грунтувалася на законі.
Крім того місцевим судом першої інстанції проігноровано та порушено загальні засади судового провадження, зокрема, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів.
Суд не бере до уваги доводи адвоката Кузнецова А.І. про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, але працівники поліції йому відмовили виходячи з наспаного.
Згідно з п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.
Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції N 1452/735 від 09 листопада 2015 року, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі в лікаря-нарколога.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
За таких обставин належних, допустимих та об`єктивних доказів, що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката Кузнецова Анатолія Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                                                      Л.М. Хіль