КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                     
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8628/2022      
справа № 753/20223/20                                         
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 01 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                         Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
             При секретарі             Моторіній В.А.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Комфорт Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляційної складової та трьох відсотків річних,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У листопаді 2021 року Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Комфорт Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляційної складової та трьох відсотків річних задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Комфорт Сервіс» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 3 092 гривень 40 копійок та судовий збір в сумі 651 гривень 62 копійок, а всього 3 744 гривень 02 копійок.
В решті позову відмовлено. 
         У січні 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесені відповідачем ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4 088,56 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.
Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та справу направити для продовження розгляду питання про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що оскаржувана ухвала незаконна та така, що ухвалена з неповним з'ясуванням усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення процесуального питання про прийняття до розгляду.
На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскільки рішення було ухвалене без участі сторін, відповідач не була і не могла бути обізнана 09 листопада 2021 року як із самим фактом ухвалення рішення так і з його змістом та висновками суду.
Також зазначає, що про факт ухвалення рішення та його зміст відповідачу та його представнику стало відомо лише 24 грудня 2021 року, після отримання відповідної інформації в системі «Електронний суд».
Посилається на той факт, що у період з 09.11.2021 року по 24.12.2021 року рішення не було зареєстроване в ЄДРСР і не було відвантажене в систему «Електронний суд».
Окрім цього, зазначає, що клопотання про ухвалення додаткового рішення було подано на четвертий день після того, як відповідачу та її представнику стало відомо про ухвалення рішення та   про  його зміст.
 Представник  відповідача   ОСОБА_1   підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.
Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з порушення представником відповідача строків на подання доказів понесених судових витрат.
Колегія суддів з таким висновком суду  не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З коментованого положення даної статті вбачається, що вказана норма урегульовує залишення без розгляду саме заяви про надання доказів розміру витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги після ухвалення рішення у справі. 
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача  у заяві про розгляд справи без участі відповідача ( ас.132 зворот) в п.3 резолютивної частини проив вирішити питання судових витрат на професійну правничу допомогу. 
До судового засідання 02 листопада 2021 року адвокат Агафонов А.В. подав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності.
Рішення суду датовано 9 листопада 2021 року, однак, як зазначив представник відповідача  в системі електронний суд  вступна та резолютивна частина рішення були опубліковані  24 грудня 2021 року.
Як вбачається із квитанцій Укрпошти ( а.с.168-172) клопотання про ухвалення додаткового рішення та докази надання правової допомоги було направлено до суду 28 грудня 2021 року.
Тобто строк звернення до суду із заявою про постановлення додаткового рішення суд першої інстанції вважав пропущеним помилково, оскільки відповідач та її представник подали таку заяву протягом п`яти днів з моменту оприлюднення рішення суду, так як особисто в судовому засіданні присутні не були і їм не було відомо чи було постановлене рішення суду 9 листопада 2021 року та якого змісту це рішення було і чи мають вони право на відшкодування витрат на правову  допомогу.
 
              Відповідно до ст.. 379 ЦПК України Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
  Оскільки  додаткове рішення по справі може постановити лише суд, який постановив основне рішення, а ухвала про залишення заяви про постановлення додаткового рішення без розгляду перешкоджає  подальшому провадженню у справі, колегія суддів прийшла до висновку про скасування даної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про постановлення додаткового рішення.
 
      Керуючись ст.ст.  367, 374, 379  ЦПК України, колегія суддів

 
                                                   П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  задовольнити.
 
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року  скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2022 року.

 
Суддя - доповідач:  
 
Судді: