ПОСТАНОВА 
Іменем України

07 грудня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/5008/22
провадження № 22-ц/4809/1218/22 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,
секретар судового засідання Діманова Н. І.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2022 року у складі судді Іванової Н. Ю.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа  ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 , в якому просила встановити факт, що вона та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з жовтня 15 червня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ОСОБА_4 при виконанні бойового завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації' в місті Маріуполь, Донецької області.
ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру по АДРЕСА_1 .
Померлий заповіт не залишив.
Спадкоємцем першої черги за законом є син померлого ОСОБА_2 , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н. В.
Заявник стверджує, що з 15 червня 2017 року по 20 червня 2022 року вона та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, проявляли турботу один до одного.
В 2004 році в належній заявнику квартирі по АДРЕСА_2 спільно виконали косметичний ремонт та замінили сантехніку. В квартирі належній померлому ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 в 2020 році вони виконали косметичний ремонт.
Вказані обставини об`єктивно підтверджуються поясненнями свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які являлись нашими сусідами по АДРЕСА_3 .
Після смерті ОСОБА_4 заявник особисто отримала свідоцтво про поховання та свідоцтво про смерть, брала участь у заходах по похованню, організувала поминальні обіди.
Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 2017 року по день смерті останнього 20 червня 2022 року існували сімейні відносини, факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується тим, що мешкали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, набували і розпоряджались спільним майном, мали взаємні права та обов`язки, .
Встановлення вказаного юридичного факту заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Роз`яснено заявнику, що даний спір може бути вирішено шляхом подання позовної заяви в порядку позовного провадження.
Суд першої інстанції виходив з того, щоОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в порядку окремого провадження, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з метою отримання спадщини. У даному випадку заявник фактично просить встановити факт, який буде доказом та надаватиме їй право на спадкування майна, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування вказаної ухвали суду та направлення матеріалів справи для продовження розгляду до Кіровського районного суду м. Кіровограда.
Заявник не погоджується з висновком суду про те, що існує спір про право, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно для оформлення спадщини.
При цьому судом не враховано, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу заявнику необхідно для отримання одноразової грошової допомоги, а не для оформлення спадщини.
Зазначає, що вона не претендує на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а відтак і спір про право із ОСОБА_2 відсутній. 
Вказує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів, то такий факт може бути встановлений судом за правилами окремого провадження при відсутності спору про право.
Спір про цивільне право відсутній, подана заява про встановлення даного юридичного факту повинна бути розглянута за правилами окремого провадження.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2  -  ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Вважає оскаржене судове рішення законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Заслухавши пояснення представника заявника адвоката Романюк О. В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та їхнього представника адвоката Курлейко О.С., які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін з таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 19 ЦПК цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:
1) наказного провадження;
2) позовного провадження (загального або спрощеного);
3) окремого провадження.
Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено у абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (Постанова Верховного Суду № 61-18462ск18 від 15.11.2018, Постанова Верховного Суду № 61-34884св18 від 14.11.2018).
Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).
Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з метою отримання грошової допомоги нею як членом сім`ї загиблого військовослужбовця. 
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети – ні.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, вбачається спір про право, зокрема стосовно спадкування разом з неповнолітнім сином померлого - ОСОБА_2 , метою звернення заявника до суду є надання їй права на вчинення в подальшому певних юридичних дій, направлених на отримання соціальних виплат, передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Стаття 16-1 вказаного Закону передбачає, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону (у разі загибелі (смерті) військовослужбовця), право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно ч. 1 ст. 16-3 Закону України  "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. 
Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право, а саме стосується прав на спадкування майна та отримання соціальних виплат після смерті (загибелі) ОСОБА_4 , неповнолітнього сина останнього - ОСОБА_2 .
Колегія суддів зазначає, що залишення заяви про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до вимог ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                 С. М. Єгорова

Судді                                                                        С. І. Мурашко

                                                                       О. І. Чельник