ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 260/7913/21 пров. № А/857/10128/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                      Большакової О.О.,Пліша М.А.,
за участі секретаря судового засідання –                    Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державного агентства меліорації та рибного господарства України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду  від 01 червня 2022 року(суддя –Микуляк П.П., м. Ужгород, повний текст рішення складено 09 червня 2022 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

                                                       ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Державного агентства меліорації та рибного господарства України щодо невиплати позивачу коштів за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 07.06.2019 № 58-ТО «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » (далі – Наказ від 07.06.2019 № 58-ТО);  зобов`язати Державне агентство меліорації та рибного господарства України нарахувати та виплатити позивачу кошти в розмірі середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за Наказом від 07.06.2019 №58-ТО;  зобов`язати компетентні органи Державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України за наявністю підстав, відповідно до вимог чинного законодавства України стягнути з Державного агентства меліорації та рибного господарства України на користь позивача кошти в сумі середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за Наказом від 07.06.2019 № 58-ТО. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не виплачено ОСОБА_1 кошти в сумі середньої заробітної плати за час протиправного відсторонення від виконання посадових обов`язків згідно Наказу від 07.06.2019 № 58-ТО.

          Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державного агентства меліорації та рибного господарства України щодо невиплати ОСОБА_1 коштів за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за Наказом від 07.06.2019 № 58-ТО. Стягнуто з Державного агентства меліорації та рибного господарства України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за Наказом від 07.06.2019 № 58-ТО, в розмірі 844 895,56 грн.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його, фактично в частині визначеної судом суми середнього заробітку, оскаржив  позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визначення суми середнього заробітку та прийняти нове, яким стягнути на його користь кошти в сумі 874822,15. В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що розрахунок середнього заробітку за час відсторонення у період з 01.01.2020 по 12.12.2020 має розраховуватись із застосуванням пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок №100), тобто із урахуванням коригування на коефіцієнт підвищення посадового окладу.
Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його, фактично в частині задоволених позовних вимог, оскаржило Державне агентство меліорації та рибного господарства України, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідно до закону під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці, а згідно з табелів робочого часу, позивач з моменту відсторонення до видання Державним агентством меліорації та рибного господарства наказу від 25.10.2021 №106-ТО “Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ”, на робочому місці не з`являвся. Зазначає, що закриття дисциплінарного провадження не свідчить про безпідставність відсторонення позивача від посади. Вказує, що ОСОБА_1 із зверненням про надання йому робочого місця не звертався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 відповідно до наказу від 22.09.2016 № 61-ТО призначений на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.  Головою Державного агентства рибного господарства України 07.06.2019  було винесено наказ № 58-ТО «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », яким було відсторонено останнього від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.

Рішенням  Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року в  справі № 260/990/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про зобов`язання вчинити певні дії та поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державного агентства рибного господарства України щодо не завершення розпочатого відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження, згідно наказу від 07.06.2019№ 58-ТО. Зобов`язано Державне агентство рибного господарства України вчинити дії, враховуючи наявність або відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, по дисциплінарному провадженню розпочатому відповідно до наказу від 07.06.2019 № 58-ТО «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року вказане рішення залишено без змін. Вказана постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 260/990/21 набрала законної сили з дати її прийняття.
Відповідно до наказу № 106-ТО 25.10.2021  було закрите дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , ініційоване 07.06.2019 на підставі наказу № 58 - ТО, у зв`язку з закінченням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 , начальнику Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 26 жовтня 2021 року приступити до виконання службових обов`язків за посадою. Визначено ОСОБА_1 робоче місце в Управлінні Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 8. Підставою такого закриття зазначено рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року по справі №260/990/21 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року.
Представник позивача 16.11.2021 звернувся до Держаного агентства меліорації та рибного господарства України із запитом, в якому просив надати інформацію: 1) чи нараховано ОСОБА_1 . Державним агентством рибного господарства України відповідно до вимог частини четвертої статті 72 Закону України «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VIII) середню заробітну плату за час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку; 2) в разі не нарахування середньої заробітної плати, за час відсторонення від виконання посадових обов`язків, вказати відповідні підстави.
На вказаний запит представника позивача, відповідач листом від 09.12.2021 повідомив, що начальнику Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області ОСОБА_1 за період прогулу (в тому числі в період відсторонення від виконання посадових обов`язків з 07.06.2019 по 25.10.2021), заробітна плата не нараховувалась. Наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 08.12.2021 № 127-ТО ОСОБА_1 , звільнений з посади начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області 09 грудня 2021 року за вчинення дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, прогул державного службовця. Відповідно до наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області від 09.12.2021 № 65 при звільненні проведено повний розрахунок відповідно до норм чинного законодавства, із врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 № 260/990/21.
Позивач 29.11.2021 звернувся до Держаного агентства меліорації та рибного господарства України з листом, в якому просив виплатити належні йому кошти заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків у період 2019-2021 років.
Листом від 09.12.2021 відповідач повідомив, що відповідно до наказу Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області від 09.12.2021 р. № 65 з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок при звільненні відповідно до норм чинного законодавства, із врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 р. № 260/990/21.  Вважаючи протиправною бездіяльність Державного агентства меліорації та рибного господарства України щодо невиплати коштів за час відсторонення від виконання посадових обов`язків, позивач звернувся до суду з позовом.
Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право в порядку статті 72 Закону №889-VIII на оплату середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків. Також, розрахував суму середньої заробітної плати на час відсторонення від виконання посадових обов`язків у розмірі 844 895,56 грн.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання оплати праці державних службовців врегульоване статтею 50 Закону № 889-VIII.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Відповідно до частини четвертої статті 72 Закону №889-VIII у разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку.
Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 1.380.2019.002316 дійшов висновку, що особа вважається такою, яка не притягнута до дисциплінарної відповідальності та дисциплінарні провадження вважаються закритими у випадку скасування у судовому порядку розпорядження або наказу про оголошення зауваження та про звільнення із займаної посади даної особи, та погодився  про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відповідача. 
Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (стаття 235 КЗпП України).
Як встановлено матеріалами справи, Головою Державного агентства рибного господарства України було винесено Наказ від 07.06.2019 № 58-ТО,  яким було відсторонено позивача від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.
Рішенням  Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 260/990/21 зобов`язано Державне агентство рибного господарства України вчинити дії, враховуючи наявність або відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, по дисциплінарному провадженню розпочатому відповідно до Наказу від 07.06.2019 № 58-ТО.  На підставі вказаного рішення суду, 25.10.2021 наказом № 106-ТО було закрите дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , ініційоване 07.06.2019 згідно Наказу № 58 - ТО, у зв`язку з закінченням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, позивач в даному випадку був відсторонений від виконання посадових обов`язків з моменту прийняття наказу № 58-ТО від 07.06.2019 до моменту закриття дисциплінарного провадження наказом № 106-ТО від 25.10.2021, та заробітна плата йому не нараховувалась.

Стосовно покликань відповідача про те, що закриття дисциплінарного провадження не свідчить про безпідставність відсторонення позивача від посади, то апеляційний суд зазначає, що стаття 72 Закону №889-VIII чітко визначає умови виплати середньої заробітної плати під час відсторонення від виконання посадових обов`язків: дисциплінарне провадження закрито, державного службовця не притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Закон не конкретизує з яких саме підстав дисциплінарне провадження закрито, відтак в даному випадку наявні умови для виплати середнього заробітку ОСОБА_1 .  Більше того, закриття дисциплінарного провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності стало наслідком протиправних дій відповідача у вигляді не завершення розпочатого відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження.

Стосовно покликань відповідача на те, що ОСОБА_1 на робочому місці не з`являвся, та із зверненням про надання йому робочого місця не звертався
Відповідно до частини п`ятої статті 72 Закону №889-VIII під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.
Апеляційним судом встановлено що за фактом відсутності ОСОБА_1 на робочому місці із дати відсторонення до 30.09.2021, Державним агентством меліорації та рибного господарства України винесено наказ 10.11.2021 № 113-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 », згідно з яким оголошено догану ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 64 Закону №889-VIII- прогул державного службовця без поважних причин.
Вказаний наказ був предметом розгляду у справі №260/6722/21. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі №269/6722/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року, визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 10.11.2021 №113-ТО “Про оголошення догани ОСОБА_1 ” Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року набрало законної сили 19 серпня 2022 року.
Зокрема, суди виходили з того, що немає підстав вважати прогулом дні відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, оскільки фактичного допуску позивача до виконання своїх обов`язків не відбулося саме з вини відповідача роботодавця, а відтак, відсутній факт наявності прогулу з боку позивача.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставини встановлені у справі №260/6722/21 мають преюдиційне значення для розглядуваної справи, відтак доводи відповідача про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці не береться до уваги колегією суддів.   З огляду на викладене, позивач має право в порядку статті 72 Закону №889-VIII на оплату середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків.

Стосовно обчислення суми середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків, апеляційний суд зазначає наступне.

Обчислення середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків проводиться згідно вимог Порядку №100.
Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Позивач вважає, що розрахунок середнього заробітку за час відсторонення у період з 01.01.2020 по 12.12.2020 має розраховуватись із застосуванням пункту 10 Порядку №100, тобто із урахуванням коригування на коефіцієнт підвищення посадового окладу.  Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що періодом для обрахунку середнього заробітку є 07.06.2019 – 25.10.2021.

Спірні правовідносини стосовно виплати середнього заробітку виникли 25.10.2021, коли було закрито дисциплінарне провадження та допущено позивача до роботи.  Пункт 10 Порядку №100 виключено з 12.12.2020.

З огляду на те, що до спірних правовідносин застосовуються норми законодавства чинні на момент виникнення таких правовідносин, то і підстав для застосування пункту 10 Порядку №100 в даній справі немає. З довідки про доходи позивача, вбачається, що заробітна плата позивача за квітень та травень 2019 року становила 59540,00 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 1 417,61 грн, виходячи з наступного розрахунку (59540,00 / 42 дні (робочі дні у квітні та травні 2019 року).
Отже, сума середньої заробітної плати на час відсторонення від виконання посадових обов`язків складає 844 895,56 грн., виходячи із наступного розрахунку (1 417,61 (середньоденна заробітна плата) х 596 (кількість робочих днів з 07.06.2019 року по 25.10.2021 року).

Таким чином, суд першої інстанції правильно розрахував суму середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків.

Отже, за результатами розгляду апеляційних скарг колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянтів не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим їх апеляційні скарги на рішення суду не підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги   ОСОБА_1 , Державного агентства меліорації та рибного господарства України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду  від 01 червня 2022 року в справі № 260/7913/21- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 25 жовтня 2022 року