ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2022 року          м.Дніпро         Справа №  904/723/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),                           
суддів: Чус О.В., Березкіної О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс" на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 (суддя Бєлік В.Г., повний текст якого підписаний 30.06.2022) у справі   №904/723/22
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика", м. Одеса
до      Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс", м. Дніпро
про      стягнення заборгованості за разовим договором-заявики від 19.08.2021      у розмірі 12 000,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЛОГІСТИКА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІАЛ АЛЬЯНС" про стягнення з останнього заборгованості  за разовим договором-заявкою від 19.08.2021  у розмірі 12 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов разового договору-заявки № б/н (перевезення вантажу автомобільним транспортом) від 19.08.2021, а саме в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 позов задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс"  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укравтологістика"  основний борг у розмірі 12 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами на підставі разового договору-заявки виникли правовідносини перевезення, відповідачем порушені зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг з перевезення, що є підставою для стягнення основної заборгованості в сумі 12000 грн. 

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс", в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, нез`ясування обставин справи,  просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою доля скасування рішення суду, а саме ухвалення рішення за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
Також апелянт наголошує, що з урахуванням наведеного, був позбавлений права заперечити заявлені позовні вимоги та надати докази у спростування наявної заборгованості, які також приховав від суду і позивач. Так, на виконання умов договору відповідачем здійснені наступні оплати: за платіжним дорученням від 03.02.2022 №93 сплачено 2000 грн., за платіжним дорученням від 15.02.2022 №138 сплачено 2000 грн., за платіжним дорученням №247 від 26.04.2022 сплачено 5000 грн та за платіжним дорученням №323 від 03.06.2022 сплачено ще 5000 грн., відтак, сума за заявкою на перевезення оплачена у повному обсязі в розмірі 14 000 грн. 
Також в апеляційній скарзі апелянт наголошує, що орієнтовні судові витрати за апеляційною скаргою становлять 6000 грн., а докази понесених витрат останній надасть протягом п`яти днів з моменту ухвалення постанови у справі. 

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика", у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечив, вважає рішення законним та обґрунтованим, зазначив, що апелянт в частині порушення норм процесуального права будує свою правову позицію на припущеннях, що є недопустимим; неподання доказів суду першої інстанції сталось з вини самого відповідача, що не позбавляє останнього на стадії виконання судового рішення, під час виконавчого провадження, повідомити виконавця про фактичне виконання рішення суду. Між тим, скасування судового рішення має відмінну правову природу та вказує на допущені судові помилки, чого в даному випадку не було. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2022 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Чус О.В., Березкіна О.В. 
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 19.07.2022 здійснено запит матеріалів справи №904/723/22 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
22.07.2022 матеріали справи №904/723/22 надійшли до суду апеляційної інстанції.
З метою розгляду питання щодо відкриття апеляційного провадження, 25.07.2022 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту  2.4.6  Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/723/22, у зв`язку з  відпусткою судді Березкіної О.В.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022, справу №904/723/22 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Орєшкіна Е.В., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2022  відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду від 30.06.2022; з урахуванням суми спору справу вирішено розглядати в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) сторін; сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань – протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду. 
23.09.2022 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту  2.4.6  Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/723/22 у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили зміну складу суду, виходом з відпустки судді Березкіної О.В. 
Відповідно до  протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.09.2022, справу №904/723/22 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Чус О.В. та ухвалою суду від 03.10.2022 справу прийнято до провадження вказаним складом суду. 

Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1  ст.74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс", між іншим, посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права: 
- тих, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, зокрема, справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.277 ГПК України).

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Зазначені конституційні принципи закріплені в статтях 2,  13 ГПК України, за змістом яких  основними засадами господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої  статті 42 ГПК України  учасники справи, зокрема, мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Згідно з частинами другою, третьою, четвертою  статті 120 ГПК України: суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Відповідно до частин п`ятої та шостої  статті 242 ГПК України  учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини першої, другої  статті 161 ГПК України  при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову (ч.1 ст.165 ГПК України).
Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (ч.8 ст.165 ГПК України).
У спрощеному позовному провадженні відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1 ст.251 ГПК України)
Згідно з частинами 1-3 ст.252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Матеріалами цієї справи підтверджено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області  від 17.03.2022, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами справи, без проведення судового засідання; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Ця ухвала постановлена поза межами судового засідання, а отже, відповідно до частини п`ятої  статті 242 ГПК  України мала надсилатися учасникам судового процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з відбитком штампу реєстрації вихідної кореспонденції господарського суду, два примірники вказаної ухвали направлені учасникам судового процесу 23.03.2022.
Доказів отримання її позивачем матеріали справи не містять, а ухвала, направлена відповідачу, повернулась до суду 16.05.2022 з формулюванням "за закінченням терміну зберігання" (а.с.44-47).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 у справі № 906/142/18 висловила правову позицію, подібну правовій позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, що положення Господарського процесуального кодексу України не дають підстав для висновку, що повернення до суду кореспонденції із зазначенням причин повернення "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Повернення поштової кореспонденції з таких причин не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її відсутність за адресою, повідомленою суду.
Згідно із частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегія суддів враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 906/142/18, від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 та у постановах Касаційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 909/940/18, від 10.02.2020 у справі № 90/1744/19, від 06.04.2021 у справі №910/13649/19.
З урахуванням наведеного та з огляду на те, що процесуальний документ, направлений відповідачу рекомендованим листом, не містить позначки «судова повістка», всупереч зазначеному судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні суду, та відповідачу не був вручений і повернутий суду з формулюванням "за закінченням терміну зберігання", що не може свідчити про вручення процесуального документу, тобто належне повідомлення про дату, час і місце засідання суду або вчинення відповідної процесуальної дії, а отже, вказує на необізнаність апелянта із наявною судовою справою відносно нього, відповідно, не можливістю висловити свою позицію щодо заперечення позову вчасно, під час судового розгляду, є слушними доводи апелянта про розгляд справи за відсутності сторони, повідомленої належним чином із такою справою.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:
3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Оскільки господарським судом справу розглянуто за відсутності Відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, при цьому Відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу, серед іншого, і такою підставою, то колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про порушення господарським судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Приймаючи до уваги, що місцевим господарським судом, в порушення вимог ст.ст. 2, 13 та86 Господарського процесуального кодексу України, не були всебічно і повно розглянуті на засадах змагальності всі обставини справи та виходячи з повноважень апеляційної інстанції, передбачених ч.ч. 1 і 4 ст. 269 та п. 2 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, щодо права апеляційного господарського суду у процесі за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглянути справу по суті спору, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що  прийняте у справі рішення судом першої інстанції підлягає скасуванню, як прийняте із порушенням зазначених вище норм процесуального права, а у справі має бути прийняте нове рішення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.
Предметом доказування у даній справі є: наявність правових підстав для виникнення зобов`язань відповідача перед позивачем, факт їх несвоєчасного виконання та наявність правових підстав для відповідальності відповідача.
Так, 19.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укравтологістика" (надалі - Перевізник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРІАЛ АЛЬЯНС" (надалі - Замовник, Відповідач) укладено разовий договір-заявку, відповідно до умов якого Перевізник (Позивач) зобов`язується перевезти наданий йому Замовником (Відповідачем) вантаж з пункту відправлення: м. Дніпро, вул. Любарського, 163, до пункту призначення: м. Хмельницький, вул. Молодіжна, 2, а Замовник (Відповідач) несе відповідальність за своєчасну оплату транспортних послуг.
Факт виконання перевезення згідно Разового договору-заявки від 19.08.2021 підтверджується Актом надання послуг №32512 від 20.08.2021 та товарно-транспортною накладною № 13647 (УТС 19/08-2) від 19.08.2021. 
Акт надання послуг № 32512 від 20.08.2021 оформлений належним чином без зауважень, підписаний обома Сторонами та передані всі документи за перевезенням.
Належним чином засвідчені копії Разового договору-заявки від 19.08.2021, Акту надання послуг №32512 від 20.08.2021, ТТН № 13647 (УТС 19/08-2) від 19.08.2021 додані до позову.
На оплату наданих послуг позивачем виставлений відповідачу рахунок на оплату №32512 від 20.08.2021 (а.с.26). 
Крім того, по факту перевезення складено відповідну податкову накладну, зареєстровану в у Єдиному державному реєстрі податкових накладних №573 від 20.08.2021.
Зазначена податкова накладна у відповідності до ст.198 Податкового кодексу України надала право Відповідачу на зарахування відповідних сум ПДВ, сплачених у складі вартості послуги з перевезення вантажу, в якості податкового кредиту та на зменшення зобов`язань Відповідача зі сплати ПДВ на відповідну суму.
Вказана сума податкового кредиту з ПДВ була використана Відповідачем в його податковому обліку, що підтверджує прийняття Відповідачем наданих послуг з перевезення вантажу.
Належним чином засвідчена копія зареєстрованої податкової накладної з квитанцією також додані позивачем до позовної заяви.
Таким чином, Перевізник (Позивач) надав, а Замовник (Відповідач) прийняв виконання за Разовим договором-заявкою від 19.08.2021 наданих Перевізником (Позивачем) послуг з перевезення вантажу на загальну суму 14 000,00 грн.
Листом № К-2812/1 від 28.12.2021 Позивач повторно нагадав Відповідачу щодо необхідності проведення розрахунку за надані послуги з перевезення вантажу за Разовим договором-заявкою від 19.08.2021.
Також Відповідачу на юридичну адресу разом з даним листом були повторно направлені документи, що засвідчують виконання даного перевезення та документи для здійснення оплати наданих послуг з перевезення вантажу цінним листом з описом №6512205506694: рахунок на оплату № 32512 від 20.08.2021; акт надання послуг № 32512 від 20.08.2021; копія ТТН № 13647 (УТС 19/08-2) від 19.08.2021; копія податкової накладної № 573 від 20.08.2021.
Позивач зазначив, що Відповідач частково оплатив надані Позивачем послуги з перевезення вантажу за Разовим договором-заявкою від 19.08.2021, що підтверджується платіжним дорученням № 93 від 03.02.2022 на суму 2 000,00 грн. (а.с.30).
Отже, Відповідач сплатив за надані послуги з перевезення вантажу суму 2 000,00 грн.
Залишок основного боргу становить 12000,00 грн.
Викладене і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права (18.02.2022, згідно дати на поштовій накладній на конверті). 

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.
Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору перевезення є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Згідно зі ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.
Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору перевезення, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов разового договору-заявки позивачем надано відповідні послуги з перевезення на суму 14 000 грн.
Відповідачем ці послуги прийняті, що підтверджено актом наданих послуг, підписаним обома сторонами.
Позивач у позові зауважив, що відповідачем послуги оплачені частково у сумі 2000 грн за платіжним дорученням №93 від 03.02.2022, решта не сплачена.
Втім, відповідачем в додатку до апеляційної скарги надані наступні докази здійснених оплат: платіжне доручення від 03.02.2022 №93 на суму 2000 грн., платіжне доручення від 15.02.2022 №138 на суму 2000 грн., платіжне доручення №247 від 26.04.2022 на суму 5000 грн та платіжне доручення №323 від 03.06.2022 на суму 5000 грн. Відтак, за заявкою на перевезення здійснена оплата грошових коштів у повному обсязі в розмірі 14 000 грн. 
З урахуванням необізнаності відповідача із розглядом справи та неможливістю вчасно висловити свої заперечення щодо поданого позову, вказані докази, надані в додатку до апеляційної скарги, приймаються судом апеляційної інстанції, як такі, що подані в заперечення заявлених позовних вимог. 
Колегія суддів наголошує, що оплата за платіжним дорученням від 15.02.2022 №138 на суму 2000 грн., яка включена до розміру основної заборгованості позивачем, здійснена відповідачем ще до подачі позовної заяви, відтак, в цій частині позовних вимог слід відмовити, з огляду на їх безпідставність. 
Пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо  відсутній предмет спору.
Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.  
Оскільки частину основної заборгованості в сумі 2000 грн., із заявлених у позові 12000 грн, відповідачем оплачено ще до подачі позову та відкриття провадження у справі, то в цій частині вимог у задоволенні позову слід відмовити. Щодо решти основної заборгованості в сумі 10000 грн, сплаченої за платіжними дорученнями №247 від 26.04.2022 на суму 5000 грн, №323 від 03.06.2022 на суму 5000 грн, тобто після відкриття провадження у справі, то в цій частині провадження слід закрити, з урахуванням відсутності предмету спору. 
Судові витрати в сумі 413,58 грн. (в частині відмови в позові) покладаються на позивача, решта судового збору стягується з відповідача, з урахуванням того, що спір виник з його вини. 

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на неналежну процесуальну поведінку позивача у цій справі. 
Так, за приписами п.п.2, 4 ч.2 ст.42 ГПК України серед обов`язків учасників справи визначені наступні: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
При цьому, отримавши від відповідача оплати за разовим договором-заявкою, як здійснені до подачі позову (15.02.2022), так і після (26.04.2022 та 03.06.2022), позивачем відповідні докази суду першої інстанції надані не були, що не сприяло всебічному, повному і об`єктивному встановленню обставин справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем також не здійснено ні підтвердження отриманих оплат, ні заперечено відповідні обставини. 

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 1 статті 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку, із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 у справі №904/723/22.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на позивача. 
Оскільки загальна ціна позову становить 12000  грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії  малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.  

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 у справі №904/723/22 – задовольнити частково.
Рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2022 у справі №904/723/22 - скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким в частині заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика", м. Одеса до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс", м. Дніпро на суму 2000,00 грн – відмовити. 
Провадження у справі, в частині заявлених позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 10 000,00 – закрити на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс", м. Дніпро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика", м. Одеса 2067,42 грн. судового збору за подачу позову.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика", м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріал Альянс", м. Дніпро 3721,50 грн. витрат по сплату судового збору за подачу апеляційної скарги. 
Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 03.10.2022.

Головуючий суддя                                                                                           О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                                         О.В. Чус