ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/15643/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року в адміністративній справі № 160/15643/21 (суддя І інстанції – Неклеса О.М.)
за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 65 345,26 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року адміністративний позов задоволений повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив що право на оскарження не реалізоване, зазначає, що ППР не надсилались. Наголошує, що грошове зобов`язання може бути стягнуто протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Пропуск контролюючим органом строку давності унеможливлює задоволення позовних вимог. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до приписів ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як платник податків та за яким рахується податковий борг у розмірі 65345,26 грн, який виник у результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.
У період з 17.01.2017 по 19.01.2017 позивачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.
Перевіркою встановлено, що відповідно до наявної податкової інформації відповідач протягом періоду, що перевірявся, отримував доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи. Згідно з відомостями з Центральної бази даних ГУ ДФС України, в період з 01.01.2013 по 31.12.2013, відповідач фактично отримував доходи від ПАТ "ВТБ БАНК" (код за ЄДРПОУ 14359319) у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) у сумі 308056,54 грн. Перевіркою дотримання встановленого порядку подання (у випадках коли таке подання є обов`язковим) податкових декларацій встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи за 2013 рік відповідачем до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області не надавалась в порушення пп. 49.1, пп. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України. Таким чином відповідачем порушено пп. 49.1, пп. 49.2 ст. 49, пп. 49.18.4 Податкового кодексу України в частині не надання до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік. Перевіркою повноти сплати (перерахування) суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником самостійно, встановлено, що податок на доходи з фізичних осіб до бюджету не перераховувався.
На підставі проведеної перевірки складено акт від 26.01.2017 № 150/04-36-13-03/ НОМЕР_1 , яким зафіксовані вчинені відповідачем порушення (а.с. 15-21):
-пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164. пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на суму 52140,21 грн;
-пп. 49.1, пп. 49.2 ст. 49, пп. 49.18.5 п. 49.18. ст. 49 Податкового кодексу України в частині не надання до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.
Акт направлено на адресу відповідача згідно з відомостями листа-довідки паспортного столу (а.с. 24) – АДРЕСА_1 . На адресу позивача повернувся конверт із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 22-23)
16.03.2017, на підставі акту перевірки, відповідачем винесені:
- податкове повідомлення-рішення № 0003061303 за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 65175,26 грн (52140,21 грн за податковим зобов`язанням, 13035,05 грн за штрафними санкціями) (а.с. 10);
- податкове повідомлення-рішення № 0003071303, яким позивачу донарахованих штрафних санкцій у сумі 170 грн (а.с. 11).
Податкові повідомлення-рішення направлялися на адресу відповідача, проте ним не отримані. На адресу позивача повернувся конверт із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 12-14)
Доказів оскарження в адміністративному чи судовому порядку вище перелічених податкових повідомлень рішень відповідачем не надано.
26.05.2017 відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу позивачем сформовано податкову вимогу № 3701-17/66 (а.с. 6), яку направлено на адресу відповідача, проте ним не отримано. На адресу позивача повернувся конверт із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 8-9)
Оскільки податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в межах даної справи не встановлюється правомірність або протиправність податкових повідомлень-рішень від 16.03.2017 № 0003061303, № 0003071303, не надається оцінка діям позивача в рамках проведеної перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень від 16.03.2017 № 0003061303, № 0003071303. У матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості, а також докази оскарження податкових повідомлень-рішень від 16.03.2017 № 0003061303, № 0003071303, на підставі яких така заборгованість виникла, факт порушення відповідачем вимог податкового законодавства України доведений.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, статтею 36 Податкового кодексу України (далі – ПК) встановлений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковий обов`язок платника податків виникає за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (п. 15.1 ст. 15 ПК).
Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з п. 58.3 ст.58 ПК податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз. 6 п. 42.4 ст. 42 ПК).
Статтею 45 ПК врегульоване питання податкової адреси. Так платник податків – фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків – фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків – фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. 
Водночас відповідно до до п. 42.3. ст. 42 ПК визначено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Відповідно до відомостей адресно-довідкового бюро (а.с. 24) відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 64), що ним не заперечується. Акт, податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату податкового боргу направлялись за вказаною адресою відповідача. 
Податкові повідомлення-рішення, якими відповідачу визначені податкові зобов`язання, надсилались у встановленому законодавством порядку і в розумінні статті 42 ПК України вважаються врученими, а податковий борг – узгодженим. 
Згідно з приписами ст. 56 ПК рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. 
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК податковим боргом вважається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Як зазначалось вище, відповідачем 16.03.2017 винесені податкові повідомлення-рішення № 0003061303 на загальну суму 65175,26 грн (52140,21 грн за податковим зобов`язанням, 13035,05 грн за штрафними санкціями) (а.с. 10) і № 0003071303 донараховано штрафні санкції у сумі 170 грн (а.с. 11). 
За приписами п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами п. 95.2 стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до положень пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Позивачем направлена відповідачу податкова вимога від 26.05.2017, № 3701-17/66 (а.с. 6) (на суму боргу 65345,26 грн), яка надіслана засобами поштового зв`язку на адресу платника та повернута до відділення у зв`язку із «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 8-9), а тому з урахуванням приписів ст. 42 ПК України вважається врученою відповідачу.
Отже, у відповідача дійсно наявний податковий борг на суму 65345,26 грн, який виник у визначення грошових зобов`язань на підставі податкових повідомлень-рішень від 16.03.2017 № 0003061303 № 0003071303. Крім того, у зв`язку з несплатою податкового боргу, позивачу нараховано пеню, розмір якої підтверджується наданим суду розрахунком. (а.с. 25-27)
Доказів, що зазначені вище повідомлення-рішення, якими відповідачу визначені податкові зобов`язання, які є предметом стягнення в цій справі, оскаржені в іншій справі, а відповідно і доказів їх скасування суду не надано.
Натомість питання правомірності нарахування позивачу грошових зобов`язань не є предметом спору в цій справі, як правильно зазначено і судом першої інстанції.
Стосовно пропуску контролюючим органом строку давності, колегія суддів зазначає, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.
Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений ст. 102 ПК України.
Положеннями п. 95.1-95.3 ст. 95 і пункту 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку – 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.
Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 1340/5767/18.
Отже, строк звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу складає 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг у позивача виник 18.04.2017 – дата вручення податкових повідомлень-рішень (а.с. 13), відповідно до поштового повідомлення день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз. 6 п. 42.4 ст. 42 ПК). Таким чином перебіг строку починається з 19 квітня 2017 року і останнім днем мав бути 19 квітня 2020 року. Позивач звернувся до суду 6 вересня 2021 року.
Водночас Законом України № 533-IX від 17.03.2020 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 52-2, відповідно до якого з урахуванням змін, внесених Законом України від 13.05.2020 № 591-IX, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) визначено:  «Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Отже, з 12 березня 2020 року по теперішній час в Україні встановлений карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у зв`язку з чим перебіг 1095-денного строку зупинився 18 березня 2020 року, тобто до його спливу, а тому позивачем не пропущений строк давності для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Оскільки податковий борг є узгодженим і не сплаченим, а податкова вимога вважається врученою відповідачу, такий податковий борг підлягає стягненню з відповідача, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.
З огляду на вказане апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Оскільки справа відповідно до п. 7 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року в адміністративній справі № 160/15643/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.    

Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко