УХВАЛА

05 грудня 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/479/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Огороднік К.М.,  

розглянувши матеріали касаційних скарг Державної казначейської служби України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 (колегія суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий, Попікова О.В., Євсіков О.О.) 
та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 (суддя                 Шкурдова Л.М.)

у справі № 910/479/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім"
до  Державної казначейської служби України
про стягнення 122230,80 грн,    

ВСТАНОВИВ:

Державна казначейська служба України 21.10.2022 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі                                     № 910/479/21  разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень та клопотанням про звільнення чи відстрочення сплати судового збору. 
Ухвалою Верховного Суду від 09.11.2022 касаційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без руху, відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання про відстрочення чи звільнення сплати судового збору, встановлено скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали шляхом надання Суду належних доказів сплати судового збору в сумі  4540,00 грн.
Зазначену копію ухвали Верховного Суду від 09.11.2022 вручено представнику скаржника 16.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 0101617705460. 
23.11.2022 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09.11.2022 Державна казначейська служба України подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, з наданням доказів сплати судового збору в встановленому порядку та розмірі.
З огляду на виконання скаржником у встановлений строк вимог ухвали Верховного Суду від 09.11.2022 щодо усунення недоліків оформлення касаційної скарги, вона вважається поданою у день її первинного подання.
У касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження відповідних судових рішень, з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови від 05.09.2022, (яка підписана 20.09.2022) надійшов у електронному вигляді лише 23.09.2022 та крім того, скаржник просить врахувати, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Розглянувши наведені скаржником підстави на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів визнає їх обґрунтованими, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Предметом спору в цій справі є стягнення 122230,80 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 (227000,00 грн). 
В касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить прийняти касаційну скаргу до провадження, посилаючись на те, шо справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки існує різна практика застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах (щодо виконання судових рішень в яких боржником виступає орган державної влади).
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Державна казначейська служба України у касаційній скарзі зазначає обставини передбачені  пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України. Так, скаржник вважає, що судами при  розгляді справи не було враховано висновки Верховного Суду щодо застосування статті 5  Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", статей 598, 611, 625 ЦК України та Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845  "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", викладені у постановах Верховного Суду  від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17, від 12.07.2018 у справі № 910/13314/17, від 25.06.2018 у справі № 910/13889/17, від 18.07.2018 у справі № 2а-11853/10/1570, 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 12.02.2020 у справі № 826/17656/16, від 12.02.2020 у справі № 804/2076/17 у подібних правовідносинах.  
Здійснивши перевірку касаційної скарги Державної казначейської служби України та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що вона відповідає вимогам статті 290 ГПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до частини 1 статті 294 ГПК України. 
Крім того, скаржник у касаційній скарзі зазначає про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у справі № 910/479/21.    В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що виконання оскаржуваних судових рішень, які на думку скаржника є немотивованими та незаконними, призведе до  безпідставних витрат з Державного бюджету України. 
Згідно з абзацу 2 частини 4  статті 294 ГПК України  за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
Відповідно до частини 1 статті 332 ГПК України   суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд враховує ймовірність утруднення повороту виконання рішення у разі скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
Клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.
Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.
Натомість сама лише незгода скаржника з судовим рішеннями не є автоматичною підставою для зупинення виконання або зупинення дії судових рішень, а касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень тільки через те, що скаржник вважає їх незаконними.
Водночас набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання чи дія, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання та дія судового рішення саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії судового рішення.
Клопотання Державної казначейської служби України про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі № 910/479/21 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку не містить належних доводів щодо необхідності зупинення виконання судових рішень, у зв`язку з чим Верховний Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" 15.11.2022 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі № 910/479/21 разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 
У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження відповідних судових рішень, з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови від 05.09.2022, (яка підписана 20.09.2022) взагалі не було йому надіслано, про її існування скаржник дізнався випадково, з отриманої копії касаційної скарги Державної казначейської служби України.
Розглянувши наведені скаржником підстави на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів визнає їх обґрунтованими, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" у касаційній скарзі зазначає обставини, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України. Так, скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 5 статті 124 Конституції України, статті 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод та частини 1 статті 1167 ЦК України (щодо питання відшкодування моральної шкоди у випадку тривалого невиконання остаточного судового  рішення). 
Здійснивши перевірку касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що вона відповідає вимогам статті 290 ГПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до частини 1 статті 294 ГПК України. 
Виходячи з положень частини 4 статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.
Відповідно до частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі № 910/479/21 про стягнення 122230,80 грн, відповідно до вимог частини 4 статті 301 ГПК України підлягають перегляду в касаційному порядку в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Зі змісту частин першої та сьомої статті 173 ГПК України слідує, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між особою підставою виникнення або поданими доказами, про що суд постановляє ухвалу. 
Зважаючи на те, що касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" та Державної казначейської служби України подані на одні і ті ж самі судові рішення - постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі № 910/479/21, колегія суддів дійшла висновку про об`єднання зазначених касаційних скарг в одне касаційне провадження.
Керуючись статтями 8, 119, 173, 234, 235, 287, 290, 294, 295, 301, 332 ГПК України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

1.Поновити Державній казначейській службі України та Товариству з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" пропущений строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі № 910/479/21. 

2. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами Державної казначейської служби України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі № 910/479/21 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3. Об`єднати касаційні скарги Державної казначейської служби України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" в одне касаційне провадження.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційних скарг до                             22 грудня 2022 року.

5. Відмовити Державній казначейській службі України у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у справі № 910/479/21 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

6. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/479/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Картере 

Судді                                                                                                    О. Банасько          

                                                                                                    К. Огороднік