П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/12941/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.                                 Дата і місце ухвалення: 01.09.2022р., м. Одеса                                         	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
      
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст.383 КАС України, про визнання протиправною бездіяльності щодо виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р.  задоволено частково позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з надбавками до пенсії:  підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків військової служби (40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) та надбавки за особливі заслуги перед Україною (25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) у розмірі меншому, ніж нараховано, починаючи  з 01 квітня 2020 року.
Зобов`язано  ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 виплату нарахованої пенсії за вислугу років з надбавками до пенсії: підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків військової служби (40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) та надбавки за особливі заслуги перед Україною (25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) без обмеження її розміру сумою 33569,70 грн., починаючи  з 01 квітня 2020 року,  урахуванням здійснених виплат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
05 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав до Одеського окружного адміністративного суду заяву, в порядку ст.383 КАС України, в якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови від виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р. по справі №420/12941/20, яка полягає в обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області  надати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р.   по справі №420/12941/20.
Вимоги поданої заяви позивач обґрунтовував тим, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р.  по справі №420/12941/20 ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , однак її розмір територіальним органом ПФУ  вже обмежено іншою сумою 33899,00 грн., яка зафіксована станом на 01.04.2020р. і при збільшенні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір пенсійних виплат залишається незмінним.  Крім того, передбачене  постановою КМУ від 16.02.2022р. №118  «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» підвищення пенсій ОСОБА_1 відповідачем не виплачується у зв`язку із незаконним застосуванням обмеження його пенсії максимальним розміром. 
За результатом розгляду поданої позивачем заяви Одеський окружний адміністративний суд 01.09.2022р. постановив окрему ухвалу, якою задовольнив частково заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.383 КАС України.
Зокрема, суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з надбавками до пенсії: підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків військової служби (40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність) та надбавки за особливі заслуги перед Україною (25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) у розмірі меншому, ніж нараховано станом на 01 червня 2021 року.
Направлено окрему ухвалу до ГУ ПФУ в Одеській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Встановлено ГУ ПФУ в Одеській області місячний строк з дати отримання копії окремої ухвали для повідомлення суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
В задоволенні вимог іншої частини заяви судом відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати  окрему ухвалу від 01.09.2022р. та відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спірного питання судом першої інстанції не враховано, що оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р. по справі №420/12941/20 було зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1  без обмеження максимальним розміром з 01.04.2020р., тому максимальний розмір визначений на вказану дату. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані відповідачем в повному обсязі та в порядку, встановленому чинним законодавством. 
Також, апелянт посилається на те, що обов`язковість рішення суду, яке набрало законної сили, забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яким, в свою чергу, передбачено заходи юридичної відповідальності  у вигляді накладення штрафу на боржника.
Відповідно до ст. ст. 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», враховуючи рішення Ради суддів України від 24.02.2022р. №09, наказом голови П`ятого апеляційного адміністративного суду №9-до/с від 28.02.2022р., з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді в умовах воєнного стану, встановлено особливий режим роботи. У зв`язку з цим, розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження, про що сповіщено сторін.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків. 
Приписами статті 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У відповідності до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
За визначенням ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997, заява №18357/91), Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.
Тобто, правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.
У розумінні вимог ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Процесуальне законодавство визначає одним з видів судового контролю за виконанням судового рішення, - визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
В свою чергу, згідно ч.6 ст.383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
При цьому, необхідною передумовою щодо задоволення судом заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є встановлення обставин протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що при виконанні рішення суду по справі №420/12941/20 відповідачем допущено порушення ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст.5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» у зв`язку з виплатою нарахованого ОСОБА_1 підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків військової служби (40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність) та надбавки за особливі заслуги перед Україною (25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) у розмірі меншому, ніж нараховано станом на 01 червня 2021 року.
При цьому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р. по справі №420/12941/20, яка полягає в обмеженні пенсії максимальним розміром, зазначивши, що це питання не було предметом позову та спору у справі №420/12941/20. Також, судом не прийнято до уваги доводи позивача щодо нарахування позивачу на виконання постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2022р. індексації пенсії в сумі 4589,93 грн., оскільки це також не було предметом спору у справі №420/12941/20.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області, тобто в частині задоволення заяви ОСОБА_1 , та погоджується з висновками суду першої інстанції у відповідній частині виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р. по справі №420/12941/20, ОСОБА_1 на виконання рішення суду по справі №815/1211/18, яке набрало законної сили 28 листопада 2018 року, пенсійним органом вже було здійснено перерахунок пенсії, який станом на 01 грудня 2018 року разом з надбавками складає 33808,25 грн. У подальшому позивачу здійснювався перерахунок надбавок у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір збільшувався, але до виплати належала сума визначена згідно перерахунку пенсії на підставі рішення суду по справі №815/1211/18.
Предметом спору у справі №815/1211/18 була відмова територіального органу ПФУ у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії без обмежень максимального розміру пенсії згідно довідки Державної пенітенціарної служби України від 19.01.2017р. №4/4-129-Тл/2-17, виданої на підставі постанови КМУ від 19.10.2016р. №718, застосовуючи при цьому 70% розміру його грошового забезпечення замість 90%, який йому було обчислено при виході на пенсію.
З огляду на те, що рішення суду по справі №815/1211/18 не стосувалась нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків військової служби (40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність) та надбавки за особливі заслуги перед Україною (25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), суд у рішенні від 26.04.2021р. по справі №420/12941/20 дійшов висновку, що встановлені відповідачем обмеження у виплаті пенсії в повному розмірі з урахуванням нарахованих сум підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків військової служби (40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність) та надбавки за особливі заслуги перед Україною (25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), станом на 01 квітня 2020 року є протиправними.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду від 26.04.2021р. позивачу проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2020р.
Внаслідок проведеного перерахунку та з урахуванням основного розміру пенсії в сумі 26228,16 грн., збільшення основного розміру пенсії 25% - 6557, 04 грн., підвищення пенсії особі з інвалідністю ІІ групи, які втратили працездатність - 655,20 грн., щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття - 50 грн., пенсії за особливі заслуги перед Україною (25 %) - 409,50 грн. та з урахуванням максимального розміру, щомісячна пенсійна виплата становить 33899,90 грн.
Дослідивши здійснений відповідачем розрахунок пенсії позивача станом на 01 червня 2021 року суд встановив, що Головним управлінням перераховано підвищення пенсії особі з інвалідністю ІІ групи, які втратили працездатність в розмірі 707,60 грн., щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття 50 грн., пенсії за особливі заслуги перед Україною (25%) 442,25 грн., підсумок пенсії з надбавками становить 33985,05 грн. Однак, до виплати ОСОБА_1 визначено пенсію в розмірі 33899, 90 грн., тобто в розмірі перерахованому станом на 01.04.2020р. на виконання рішення суду №420/12941/20.
Враховуючи, що предметом спору у справі №420/12941/20 було саме здійснення позивачу перерахунку надбавок у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір яких збільшувався, але до виплати належала сума визначена згідно з перерахунку пенсії на підставі рішенням суду по справі № 815/1211/18, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Одеській області, незважаючи на встановлені судом обставини щодо протиправності таких дій, продовжує здійснювати ті самі дії: нараховувати пенсію відповідно до вимог чинного законодавства, але виплачувати у розмірі зафіксованому перерахунком пенсії, але вже станом на 01.04.2020р., наслідком чого є не виплата в повному обсязі нарахованих відповідно до вимог чинного законодавства підвищення пенсії особі з інвалідністю ІІ групи, які втратили працездатність, та пенсії за особливі заслуги перед Україною.
Такими діями ГУ ПФУ в Одеській області порушує ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст.5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» у зв`язку з невиплатою у повному обсязі нарахованого підвищення та надбавки. Наведені підвищення та надбавка є додатковою соціальною гарантією держави особам з інвалідністю внаслідок та особам, які мають особливі заслуги перед Україною, які призначаються окремо /додатково до основної пенсії позивача, а тому не можуть бути пов`язані з перерахунком основної пенсії позивача, і мають виплачуватися в повному обсязі.
А відтак, судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з надбавками до пенсії: підвищення інваліду війни 2 групи при виконанні обов`язків військової служби (40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність) та надбавки за особливі заслуги перед Україною (25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) у розмірі меншому, ніж нараховано станом на 01 червня 2021 року.
Апелянт посилається на те, що оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021р. по справі №420/12941/20 було зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1  без обмеження максимальним розміром з 01.04.2020р., тому максимальний розмір визначений на вказану дату. 
Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання апелянта, оскільки, як вже зазначалося, питання обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 не розглядалося судом при постановлені оскаржуваної окремої ухвали.
Необґрунтованими, також, колегія суддів вважає посилання апелянта на  те, що обов`язковість рішення суду, яке набрало законної сили, забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.
У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, чинне законодавство не встановлює залежності щодо звернення до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами ДВС чи ні. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ГУ ПФУ в Одеській області та скасування окремої ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2022р. колегія суддів не вбачає. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329, 383 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
                                                               Повний текст судового рішення виготовлений 25 жовтня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                          І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов

                                                                                                                   О.В. Лук`янчук