УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

09 листопада 2022 рокуи  
м. Київ
справа №640/4362/22
адміністративне провадження № К/990/28836/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року
у справі № 640/4362/22
за позовом ОСОБА_1 
до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про  визнання протиправними дій, припинення дій, визнання незаконним факту, зобов`язання вчинити певні дії, відновлення роботи, визнання нарахування за послугу,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2022 року матеріали із назвою: «Позовна заява про визнання незаконним відключення від послуг ЖКГ (енергопостачання, водовідведення, газопостачання тощо)», що надійшли через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2022 року змінено в мотивувальний частині, в іншій частині залишено без змін. 
Не погодившись з вищевказаними судовими рішеннями, позивач 23 жовтня 2022 року звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити з огляду на таке.
Частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо     не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила:
1) визнати законним її право користуватися обов`язковою складовою комунальної послуги, якою є загально будинковий сміттєпровід як загально будинкове обладнання в будинку, та є неподільною власністю співвласників багатоквартирного будинку;
2) припинити дії відповідача, які передували прийняттю рішення про зміну складової тарифу, та скасувати п.7 рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 березня 2020 року, оформленого протоколом №13, в частині дії на загально будинкове неподільне майно співвласників будинку, який застосовано до власності співвласників та споживачів комунальних послуг без повідомлення мешканцям про п.7 протоколу №13 та без згоди мешканців будинку про їх позбавлення складової комунальної послуги та їх неподільної власності співвласників, шляхом заварювання та заборону користування загально будинковим сміттєпроводом, як власністю;
3) припинити дії, які порушують її право користуватися загально будинковим сміттєпроводом в будинку, як обов`язковою складовою комунальної послуги та неподільною власністю співвласників багатоквартирного будинку;
4) визнати незаконним факт заварювання та заборону користування сміттєпроводом в будинку, як факт неналежного надання обов`язкової комунальної послуги;
5) зобов`язати відповідача вжити заходи для відновлення працездатності спільного неподільного майна, шляхом відновлення права мешканців користуватися своїм сміттєпроводом в будинку, та розварювання (відкриття та відновлення роботи) сміттєпроводу в будинку, як обов`язковою складовою комунальної послуги та неподільною власністю співвласників багатоквартирного будинку;
6) припинити дії відповідача, щодо ігнорування відновлення системи пожежогасіння та димовидалення в будинку, за обслуговування якої виставляється плата мешканцям щомісяця, яка не працює, а виконання припису ДСНС від 17 грудня 2019 року № 565 , щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідач не контролює та не виконує, як власник майна та підприємства - балансоутримувача в місті Києві;
7) відновити роботоспроможність системи пожежогасіння та димовидалення в будинку на виконання припису ДСНС від 17 грудня 2019 року № 565 по будинку для безпечного проживання мешканців будинку та роботоспроможності системи пожежогасіння та системи димовидалення в будинку, як факт неналежного надання обов`язкових комунальних послуг для позивача;
8) визнати незаконними нарахування за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі без фактичного надання складової комунальної послуги з поливання двірником клумб і газонів, в тому числі і взимку, який жодного разу нічого не поливав літом, роботоспроможності системи пожежогасіння та системи димовидалення, які в будинку не працює більше 15 років, та сміттєпроводу;
9) зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до безпідставного позбавлення мешканців користуватися сміттєпроводом в будинку, відповідно до наказу Мінрегіону №16 від 06 лютого 2015 року, та відновити працездатність спільного майна мешканців будинку, шляхом відновлення права мешканців користуватися сміттєпроводом в будинку, та розварювання (відкриття та відновлення роботи) сміттєпроводу в будинку, зробити перерахунок надавачем послуг за ненадані послуги, повернути вкрадені кошти через систему пільг і субсидій до бюджету міста та країни, відповідно до пунктів 6,10, 11, 12,13 Постанови КМУ від 11 грудня 2013 року № 970;
10) зобов`язати відповідача надати для ознайомлення проектну будівельну та землевпорядну документацію на будинок, як необхідну складову при формуванні тарифу комунальної послуги, та необхідну для відновлення обладнання пожежогасіння та димовидалення на виконання припису ДСНС від 17 грудня 2019 року № 565, а також як обов`язок ознайомлення мешканців (в т.ч. позивача), з всією документацією на будинок для подальшої підготовки документів по будинку на розгляд загальних зборів співвласників для можливого прийняття рішення на загальних зборах співвласників по переходу мешканцями будинку на самоуправління (ОСББ , інше);
11) стягнути з Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (Київська міська державна адміністрація), на користь позивача - 500 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2022 року позовну заяву повернуто позивачці на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2022 року змінено в мотивувальний частині, в іншій частині залишено без змін. 
Приймаючи рішення про зміну ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2022 року в мотивувальний частині, а в іншій частині про залишення її без змін, Шостий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що шестимісячний строк звернення до суду починає свій перебіг саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наведених позивачкою обґрунтувань у позові, з початком та під приводом карантину балансоутримувач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва в особі ЖЕД 404, незаконно заварили на всіх 18-ти поверхах багатоповерхового будинку передбачений за проектом сміттєпровід без узгодження із співвласниками - мешканцями будинку, в результаті чого співвласники будинку були позбавлені права користування своєю неподільною власністю і права отримання комунальної комплексної послуги, за яку щомісяця    виставляють до сплати суми за ненадані послуги. 12 червня 2020 року під вх. № 103/45/КО-312 представником позивача був зареєстрований у балансоутримувача акт-претензія від мешканців будинку, на що надано відповідь від  16 червня 2020 року № 103/45-2200, де зазначено що балансоутримувач зробить перерахунки за непрацюючий сміттєпровід.
Відтак, погодившись із висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що про порушення своїх прав позивачці було відомо у червні 2020 року, однак до суду з даним позовом вона звернулася лише 04 лютого 2022 року, тобто, поза межами шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого частиною другою  статті 122 КАС України. При цьому, з підписаної претензії судами попередніх інстанцій встановлено, що її підписано, у тому числі, ОСОБА_2 , який є власником та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , та який є чоловіком позивачки - ОСОБА_1 . Більш того, ОСОБА_2 є головою ініціативної групи з контролю за наданням комунальних та інших послуг в будинку по АДРЕСА_2 , який обраний на загальних зборах мешканцями будинку у 2011 році, а відтак, зважаючи на заварювання 23 травня 2020 року на всіх 18-ти поверхах багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 сміттєпроводу, позивачу мало бути відомо про порушення (на її погляд) прав, свобод та інтересів, зважаючи на регулярне користування відповідною послугою. 
Суд апеляційної інстанції зауважив, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. У разі порушення такого строку та недотримання принципу юридичної визначеності зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що такий строк звернення до суду може бути обмеженим.
Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції погодилась із висновком суду першої інстанції щодо недотримання позивачкою шестимісячного строку звернення до суду з позовною заявою.
Крім того, суд апеляційної інстанції також погодився із висновком суду першої інстанції про те, що позивачка не привела позовну заяву у відповідність до вимоги КАС України, визначившись з учасниками справи та вимогами щодо них.
Разом з тим, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначим, що згідно з частинами першої, другою, восьмою статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження, підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.
Відтак, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що положеннями КАС України передбачено можливість подання позовної заяви до адміністративного суду як у письмовій, так і в електронній формах; при цьому, у електронній формі позов може бути поданий виключно з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Твердження щодо можливості подання позову в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи узгоджуються із іншими положеннями КАС України. Зокрема, частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
З огляду на викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про помилковість тверджень суду першої інстанції щодо обов`язку подання позовної заяви в паперовому вигляді. При цьому, звернула увагу, що норми КАС України не передбачають обов`язку надання доказів шляхом надсилання листа з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви. З огляду на це, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку про зміну ухвали суду апеляційної інстанції в мотивувальній частині з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Таким чином, на підставі вищезазначеного, керуючись положеннями статей 169 та 315 КАС України, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про недотримання шестимісячного строку звернення до суду з позовною заявою, а також вказав про помилковість тверджень суду першої інстанції щодо обов`язку подання позовної заяви в паперовому вигляді, що стало підставою для зміни ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2022 року в мотивувальний частині (щодо можливості подання позовної заяви до адміністративного суду як у письмовій, так і в електронній формах) та залишення її без змін в іншій частині (щодо недотримання позивачкою шестимісячного строку звернення до суду з позовною заявою)
Суд касаційної інстанції зазначає, що судові рішення в частинах, які оскаржуються, є слушними, вмотивованими і такими, що ґрунтуються на законі, зокрема положеннях статей 169 та 315 КАС України. Правильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків судових рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Аналогічна позиція щодо застосування, зокрема, статті 169 КАС України висловлена Верховним  Судом  в   ухвалах  від  29 липня 2019 року у справі № 522/7472/17, від 12 серпня 2021 року у справі № 520/18594/2020, від 04 листопада 2021 року у справі № 369/2257/19, від 05 січня 2022 року у справі № 460/2444/20 та від 16 лютого 2022 року у справі № 460/4301/20.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 640/4362/22 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, припинення дій, визнання незаконним факту, зобов`язання вчинити певні дії, відновлення роботи, визнання нарахування за послугу.
2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                               Н.В. Коваленко

                                                                                                              Т.Г. Стрелець