УХВАЛА

26 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа №580/3571/19
адміністративне провадження №К/9901/6966/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020
у справі №580/3571/19
за адміністративним позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго»
до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 
третя особа: Смілянська міська рада 
про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 08.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №580/3571/19 за касаційною скаргою  Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що разом з касаційною скаргою Міністерством юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби заявлено клопотання про розгляд справи за участю його представника.
Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи встановлено, що судами попередніх інстанцій розгляд даної справи відбувався у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Враховуючи положення пункту 1 частини першої статті 345 КАС України та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи викладене, справа може бути розглянута у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Керуючись статтями 340, 343 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Міністерству юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю його представника.
2. Підготовчі дії у справі закінчити.
3. Справу призначити до розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

А.В. Жук,
Суддя Верховного Суду