ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року 
м. Київ

справа №826/10728/18
адміністративне провадження № К/9901/28015/19  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2019 року (суддя Пащенко К.А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року (колегія суддів: Чаку Є.В., Сорочко Є.О., Літвіна Н.М.) у справі № 826/10728/18 за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань призначення виплат грошової компенсації членам сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежніть, суверенітет, територіальну цілісність України в Оболонському районі міста Києва, Голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
В липні 2018 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Комісії з питань призначення виплат грошової компенсації членам сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет, територіальну цілісність України в Оболонському районі міста Києва (надалі - відповідач-1 або Комісія) та до Голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 (надалі - відповідач-2 або Голова РДА), в якому, просила:
- визнати протиправними дії Комісії з питань призначення виплат грошової компенсації членам сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в Оболонському районі міста Києва щодо прийняття 15.06.2018 рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 280 від 18.04.2018 та скасувати таке рішення, як незаконне;
- зобов`язати Комісію з питань призначення виплат грошової компенсації членам сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в Оболонському районі міста Києва призначити ОСОБА_1 , з урахуванням її малолітньої дитини, грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 280 від 18.04.2018;
- зобов`язати Комісію з питань призначення виплат грошової компенсації членам сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в Оболонському районі міста Києва подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;
- визнати протиправними дії Голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Цибульщака Олександра Леонідовича, щодо затвердження рішення Комісії з питань призначення виплат грошової компенсації членам сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в Оболонському районі міста Києва, та зобов`язати утриматися від таких дій, встановивши відсутність компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії від 15.06.2018 про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України   № 280 від 18.04.2018.
Зобов`язано Комісію повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 з урахуванням її малолітньої дитини, грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 280 від 18.04.2018 року, з урахуванням висновків суду щодо дискреційних повноважень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1  відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, позивач подала касаційну скаргу, в якій вона просить їх скасувати.
В касаційній скарзі вказує, що при вирішенні справи судом апеляційної інстанції застосовано наступну редакцію Порядку № 280, яка не була чинна на момент ухвалення оскаржуваного рішення Комісією, а тому суд дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача права на отримання спірної компенсації. Вказує, що перебуває на квартирному  обліку по АДРЕСА_1 як учасник АТО, а тому вважає надмірним формалізмом є вимога перебувати на квартирному обліку саме як внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції. Також просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2019 відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, судові рішення залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.04.2016.
Також у матеріалах справи наявна копія довідки від 10.05.2018 № А-12983, з якої вбачається, що майор поліції ОСОБА_1 в період з 12.11.2014 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 09.10.2017 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на ділянці відповідальності Луганського прикордонного загону на території Луганської області.
Згідно довідки № 3251007983 від 05.01.2018 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. У вказаній довідці зазначено, що зареєстроване місце проживання позивачки  з 10.08.2014 є: АДРЕСА_2 .
Водночас у матеріалах справи також міститься довідка форми № 3 від 24.11.2017, у якій зазначеною, що гр. ОСОБА_1 зареєстрована у м. Києві з 15.11.2017 по АДРЕСА_3 (юридична адреса).
27.12.2017 Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 792 "Про прийняття громадян на квартирний облік для надання жилого приміщення, внесення змін до облікових справ та зняття з квартирного обліку", яким було вирішено прийняти на квартирний облік за місцем проживання гр. ОСОБА_1 , яка зареєстрована з 2017 року за адресою: АДРЕСА_3 : проживання в гуртожитку. Категорія обліку: учасник бойових дій, залучені до антитерористичної операції. Порядок забезпечення житлом: першочерговий.
Згідно Довідки № 776 від 27.12.2017 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у Оболонському районі м. Києва з 27.12.2017.
13.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві адміністрації із заявою щодо надання їй грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України відповідно вимог постанови КМУ № 280 від 18.04.2018.
Рішенням Комісії від 15.06.2018 відмовлено позивачці в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. Підставою для прийняття вказаного рішення стали невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також те, що заявниця не перебуває на квартирному обліку в Оболонському районі міста Києва як внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Вважаючи дії відповідачів щодо відмови у наданні грошової компенсації протиправними, позивачка звернулася до суду із цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що Порядком не передбачено такої підстави для відмови у наданні грошової допомоги як перебування на квартирному обліку саме у статусі внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. Також суд першої інстанції зазначив, що в оскаржуваному рішенні Комісією не зазначено у чому саме полягає така невідповідність.
Скасовуючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач не відповідає всім ознакам осіб, які мають право на отримання грошової компенсації відповідно до п.2 Порядку, а тому Комісія дійшла обґрунтованого висновку стосовно відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1       про призначення їй грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо перемішених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Внутрішньо переміщеною особою у розумінні статті 1  Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. № 1706-VII  (далі - Закон  № 1706-VII) є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до частин 2, 3      статті 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених      статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в  статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. ч. 1, 2      ст. 4 Закону № 1706-VII).
18 квітня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 280 "Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України", якою визначено правові та організаційні засади, основні принципи, порядок та умови виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення (далі - Постанова № 280).
Вказаною постановою затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі - Порядок, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Вказаний Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) відповідно до Житлового кодексу Української РСР та перебувають протягом року на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних).
Відповідно до п. 2 Порядку право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (далі - квартирний облік).
Пунктами 4-5 Порядку визначено, що для розгляду подання про виплату грошової компенсації утворюються за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - органи соціального захисту населення) за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (в разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі - комісія).
До складу комісії входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, громадських об`єднань ветеранів антитерористичної операції (за їх згодою).
До повноважень комісії належить перевірка: перебування внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, на обліку в базі даних та наявності статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" або статусу особи з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 зазначеного Закону; складу сім`ї внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; факту проживання не менш як один рік у межах м.  Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації відповідно до пунктів 17 і 18 цього Порядку; наявності документів про взяття на квартирний облік внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та членів сім`ї; факту спільного проживання членів сім`ї внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, на яких нараховується грошова компенсація; майнових прав на нерухоме майно внутрішньо переміщеної особи та всіх членів її сім`ї, на яких розраховується грошова компенсація, або факту відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації; прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації; визначення розміру грошової компенсації.
Відповідно до пункту 9 Порядку орган соціального захисту населення не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.
Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, орган соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочих дні вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації (п. 10 Порядку).
В подальшому Комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, або її законного представника приймає рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації (п. 11 Порядку).
Пункт 14 Порядку містить перелік підстав для відмови у призначенні грошової допомоги:
1) невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, чи законного представника, від імені якого подається заява;
2) подання недостовірних відомостей;
3) внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції (відсутня довідка, передбачена підпунктами 4-6 пункту 7 цього Порядку);
4) внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, не є особою, визначеною у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6, пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
5) скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;
6) внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, володіє майновими правами чи правом власності на нерухоме майно, що відповідає житловим нормам, яке розташоване в населених пунктах на підконтрольній Україні території;
7) внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, не перебуває на квартирному обліку;
8) внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, вже надавалося жиле приміщення або виплачувалася грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення.
В оскаржуваному рішенні Комісії від 15.06.2018 підставою для відмови в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення зазначено  невідповідність в документах, що посвідчують внутрішньо переміщену особу, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також те, що заявниця не перебуває на квартирному обліку в Оболонському районі міста Києва як внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Вказує, що ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа перебуває на обліку в управлінні та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, а на квартирному обліку перебуває в АДРЕСА_3 , гуртожиток, як учасник бойових дій, що залучений до антитерористичної операції.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог керувався п. 2 Порядку в редакції із змінами, які набрали чинності  22.03.2019 та дійшов висновку, що особи які мають право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають відповідати наступним умовам:
- мати статус внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11 - 14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 - 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
-  перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку);
-  перебувати не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації.
Водночас суд приймає доводи касаційної скарги, що спірні правовідносини виникли у червні 2018, так як оскаржуване рішення Комісії про відмову датоване 15.06.2018, а тому при ухваленні судового рішення апеляційний суд мав керуватися Порядком у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до п. 2 Порядку (в редакції з 18.04.2018, чинній на момент спірних правовідносин) право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (далі - квартирний облік).
Факт наявності у позивачки статусу      внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення та яка є учасником бойових дій відповідно до пунктів 19 - 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є підтвердженим належними доказами.
Щодо перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку), судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації      № 792 від 27.12.2017, ОСОБА_1    прийнято на квартирний облік за місцем проживання: АДРЕСА_3 , за категорією      - учасник бойових дій, що залучений до антитерористичної операції.
Водночас згідно абзацу 4 п. 8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, що затверджений постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470 внутрішньо  переміщені  особи, визначені у підпункті 8 пункту 13  цих Правил, беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах   території   обслуговування   органу   соціального  захисту населення,  в  якому  вони  перебувають  протягом року на обліку в Єдиній  інформаційній  базі  даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно  від  наявності  майнових  прав  чи  прав  власності  на нерухоме  майно, що розміщується в населених пунктах, на території яких   органи   державної   влади  тимчасово  не  здійснюють  свої повноваження, або розташованих на лінії зіткнення. При цьому члени сім`ї  особи  з  інвалідністю  або учасника бойових дій, які мають довідку  про  взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (видану згідно  з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо  переміщеної  особи,  затвердженим  постановою Кабінету Міністрів  України  від  1  жовтня  2014  р.  N 509, беруться на квартирний облік разом з нею (ним).
Згідно підпункту 8 пункту 13  цих Правил потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни - внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно  до  пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю  внаслідок  війни,  визначені в пунктах 11-14 частини другої  статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені  абзацами  четвертим  - восьмим, шістнадцятим - двадцять другим  пункту  1  статті  10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні цієї справи відповідність квартирного обліку позивача, як особи, що має спеціальний статус, є обов`язковою вимогою для отримання компенсації згідно Порядку № 280 та має узгоджуватись із приписами Правил №470.  
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що для внутрішньо переміщених осіб з числа учасників бойових дій, якою є позивачка, передбачено окремий визначений законодавством порядок прийняття на квартирний облік. Зокрема, особливістю вказаного порядку є те, що такі особи беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку як внутрішньо переміщена особа. 
Оскільки ОСОБА_1 згідно   довідки №3251007983      від 05.01.2018 року      перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, то і на квартирний облік вона повинна стати саме у цьому населеному пункті.
Водночас докази того, що позивач перебуває на квартирному обліку в Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації саме у статусі внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (п.п.8 п. 13 Правил) в матеріалах справи відсутні. 
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про правомірність рішення про відмову позивачу в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 280 від 18.04.2018.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що безспірно позивач має право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, за умови дотримання вимог Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280.
Інші доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій.
Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни відсутні.
Оскільки Суд залишає без змін рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 А.Ю. Бучик

Судді                                                                                           Л.Л. Мороз           
                                                                                           А.І. Рибачук