УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 753/23329/21
провадження № № 51-3068 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_2.,
суддів                        ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_5. на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 5 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
За вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307, 69 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна. 
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із користувачем «ОСОБА_6», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання особливо небезпечної речовини, обіг якої обмежено - PVP, з метою подальшого збуту. Після чого у мобільний додаток «Телеграм» ОСОБА_1 отримав повідомлення з посиланням на фотозображення схованки з особливо небезпечної психотропної речовини - PVP у невстановленій кількості. Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та місці, отримав раніше замовлену речовину та перевіз до місця свого проживання, а саме:                АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту.
У подальшому, 30 липня 2021 року у період з 15 год. 46 хв. до 16 год. 07 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено пакет, що містить кристалічну порошкоподібну речовину білого кольору масою 12,961 г, 34 згортки клейкої стрічки з поліетиленовим пакетом, що містить кристалічну порошкоподібну речовину білого кольору масою 0,595 г, 0,551 г, 0,965 г, 1,165 г, 0,574 г, 0,619 г, 1,096 г, 1,128 г, 1,058 г, 1,054 г, 0,493 г, 0,610 г, 1,086 г, 0,665 г, 0,701 г, 1,103 г, 1,014 г, 1,008 г, 1,014 г, 1,066 г, 1,043 г, 0,958 г, 1,033 г, 0,900 г, 1,045 г, 1,109 г, 0,630 г, 1,120 г, 0,529 г, 0,961 г, 0,641 г, 0,642 г, 1,101 г, 0,999 г, 0,377 г, 0,233 г, 0,203 г, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP загальною масою 29,761 г, що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_1 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із користувачем «ОСОБА_6», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА, з метою подальшого збуту. Після чого у мобільний додаток «Телеграм» ОСОБА_1 отримав повідомлення з посиланням на фотозображення схованки з особливо небезпечною психотропною речовиною - МДМА у невстановленій кількості. Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та місці, отримав раніше замовлену речовину та перевіз до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту.
У подальшому, 30 липня 2021 року у період з 15 год. 46 хв. до 16 год. 07 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено прозорий пакет, що містить кристалічну речовину світло коричневого кольору масою 24,107 г, 3 пакети, кожен з яких містить кристалічну речовину світло коричневого кольору масою 0,377 г, 0,233 г, 0,203 г, які містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА загальною масою 19,687 г, що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_1 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із користувачем «ОСОБА_6», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, з метою подальшого збуту. Після чого у мобільний додаток «Телеграм» ОСОБА_1 отримав повідомлення з посиланням на фотозображення схованки з психотропною речовиною - амфетамін у невстановленій кількості. Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та місці, отримав раніше замовлену речовину та перевіз до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту.
У подальшому, 30 липня 2021 року у період з 15 год. 46 хв. до 16 год. 07 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено 192 пакета, кожен з яких містить частково збиту у грудки порошкоподібну речовину білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін загальною масою 28,756 г, що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_1 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із користувачем «ОСОБА_6», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, з метою подальшого збуту. Після чого у мобільний додаток «Телеграм» ОСОБА_1 отримав повідомлення з посиланням на фотозображення схованки з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом у невстановленій кількості. Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та місці, отримав раніше замовлену речовину та перевіз до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту.
У подальшому, 30 липня 2021 року у період з 15 год. 46 хв. до 16 год. 07 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено 4 пакети та металевий предмет «грабер», що містять речовину рослинного походження масою 235,74 г, 49,15 г, 0,41 г, 3,70 г, 0,94 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом загальною масою 257,63 г, яку ОСОБА_1 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із користувачем «ОСОБА_6», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, з метою подальшого збуту. Після чого у мобільний додаток «Телеграм» ОСОБА_1 отримав повідомлення з посиланням на фотозображення схованки з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом у невстановленій кількості. Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та місці, отримав раніше замовлену речовину та перевіз до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту.
У подальшому, 30 липня 2021 року, приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вереснева, 24А, ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції, у ході особистого обшуку якого, у картонній коробці, було виявлено та вилучено два пакети з рослинною речовиною зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом загальною масою 876,0 г, що є великим розміром, яку ОСОБА_1 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 5 липня 2022 року задоволено апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та апеляційну скаргу захисника засудженого задоволено частково, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінено в частині призначеного покарання.
Призначене ОСОБА_1 покарання пом`якшено.
Засуджено ОСОБА_1 до покарання:
- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4-х років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності;
- за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_1 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.
В іншій частині вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5., посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня                      2021 року, який змінений ухвалою Київського апеляційного суду від 5 липня 2022 року,  змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_1 покарання  із застосуванням ст. 75 КК України. 
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винуватій особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Як убачається із доданих до касаційної скарги копій судових рішень, вказаних вимог суд дотримався. 
Призначаючи ОСОБА_1  покарання, суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, студент 1-го курсу вищого навчального закладу,  наявність обставин, що пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, молодий вік та відсутність обставин, що його обтяжують, призначив йому покарання за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, що є нижчим від найнижчої межі, встановленої санкції відповідної норми, а також мінімальне за санкцією ч. 2 ст. 307 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
З аналогічними вимогами, які викладені в касаційній скарзі, захисник ОСОБА_5. звертався й до суду апеляційної інстанції. Так, суд апеляційної інстанції врахував, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, був працевлаштований, незважаючи на те, що він є студентом денної форми навчання, де позитивно характеризувався, раніше не притягувався до відповідальності, у тому числі і за правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин,є внутрішньо переміщеною особою, беззаперечно визнав вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочинів, про що свідчить і той факт, що справа розглянута в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та призначив йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також дійшов висновку про можливість призначення більш м`якого основного покарання за кожен зі злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в апеляційній скарзі захисник не наводить підстав для застосування положень ст. 75 КК України, оскільки при цьому не буде досягнута мета покарання, визначена у ч. 2 ст. 50 КК України.                             З вказаним погоджується й колегія суддів касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Згідно з приписами ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначене ОСОБА_1 покарання за висновком суду апеляційної інстанції є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ст. 65 КК. 
Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість колегія суддів не вбачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі захисника, оскільки він посилається на обставини, які вже були враховані судом при призначенні покарання, а інших доводів про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК, зі змісту касаційної скарги не вбачається. 
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника у частині призначеного ОСОБА_1 покарання, які є аналогічними доводам касаційної скарги, апеляційний суд відповідно до приписів ст. 419 КПК дав належну оцінку доводам апеляційної скарги в частині суворості призначеного покарання, обґрунтовано змінив вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня                      2021 року, призначивши засудженому   ОСОБА_1 більш м`яке покарання без застосування положень ст. 75 КК України. 
Ухвала апеляційного суду достатньо мотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника ОСОБА_5. та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 5 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 Судді:
 
ОСОБА_2                                        ОСОБА_3                                            ОСОБА_4