Справа № 132/173/21
Провадження № 22-ц/801/135/2022
Категорія: 40
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

27 вересня 2022 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В., 
з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Ставнійчук С. В., 
в справі № 132/173/21
за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як правонаступників померлого ОСОБА_5 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідачі)
за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача)
про скасування в Державному реєстрі обтяжень та Державному реєстрі іпотек рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ПАТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , в обґрунтування якого посилався на те, що 05.09.2008 між ним та ТВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір № 13/1кМБ-08 від 05.09.2008 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) за яким банк надав кредит з лімітом кредитування в розмірі 600 000 грн. 
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки № 13/ІкМБ-08 від 05.09.2008, згідно з яким вказаними особами як іпотекодавцями в іпотеку банку були передані виробничі будівлі, що розташовані у АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцям у наступних частках: ОСОБА_5 – 45%, ОСОБА_6 – 45%, ОСОБА_1 – 10%
У червні між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» та користь ПАТ «Дельта Банк». 
На підставі цього договору у 2012 році ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Калинівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана справа розглядалася судами неодноразово. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23.12.2014 року, яке набуло законної сили 03.01.2015 у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено.
Зазначеним рішенням суд встановив, що оскільки за договором про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» до останнього перейшли права вимоги, які входять до складу активів клієнта – кредитні та забезпечувальні договори (договір іпотеки, поруки), укладені ТОВ «Укрпромбанк» із відповідачами, даний договір носить ознаки факторингу. Але на підтвердження виконання вимог ст. 1077 ЦК України позивачем до матеріалів справи не було надано доказів проведення оплати за відступлене право вимоги, а відтак вищевказаний договір від 30.06.2010 року не відбувся, що позбавляє позивача права на пред`явлення даної вимоги. Як вбачається з кредитних та забезпечувальних договорів, на підставі яких відбувається стягнення, заміни сторони у договорах не відбулося, правонаступництва немає. Додатковим доказом того, що не відбулося правонаступництво, є те, що позивачем не було надано Витягу з державного реєстру іпотек, до якого мало бути внесено іпотекодержателем, відомості про відступлення права за іпотечним договором, та передачі з боку ПАТ «Дельта Банк» ТОВ «Укрпромбанк» грошових коштів в якості купівельної ціни за договором факторингу. Відтак, відсутність належного повідомлення боржників про відступлення права вимоги, невизначеність суми грошової вимоги, яка була передана, а також відсутність доказів оплати за договором факторингу встановлює недоведеність переходу прав та позбавляє ПАТ «Дельта Банк» права звернення до суду із вимогою щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» не відбувся і як наслідок до ПАТ «Дельта Банк» не перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між ОСОБА_5 та ТОВ «Укрпромбанк».
Як вважав позивач цим судовим рішенням встановлено обставини, які мають преюдиційне значення для предмету доказування в даній цивільній справі відповідно до ст. 82 ЦПК України.
Разом з тим, з інформаційної довідки №234149375 від 25.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон і відчужень об`єктів нерухомого майна він дізнався про те, що Державним реєстратором приватним нотаріусом Соколовим О.Е., Київський МНО, 14.06.2016 року за індексовим номером 31384522 внесено запис: обтяжувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, країна реєстрації Україна, адреса: Україна м. Київ, вул. Щорса, 36Б, який внесено на підставі договору іпотеки, серія та номер 4722, виданий 05.09.08 та договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банк, серія та номер 2258, виданий 30.06.2010. 
Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек, позивач дізнався про існування актуального запису за реєстровим номером №16383080, що Іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», код ЄДРПОУ 41264766, країна реєстрації Україна. Такий запис не містить жодних підстав його внесення, посилання та визначення договору іпотеки, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» перейшло право вимоги, адреси іпотекодержателя та іншої обов`язкової інформації. 
14.12.2020 ним отримано вимогу від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» від 09.12.2020 про наміри скористатися своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки на заставне майно з метою задоволення своїх кредиторських вимог та запропоновано надати позивачем документи що стосуються предмета іпотеки.
З вимоги йому стало відомо, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» 31.08.2020 було укладено договір про відступлення прав вимоги №2302/К/З, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту №13/КМБ-08 від 05.09.08, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_5 . Договір про відступлення прав вимоги №2302/К/З носить ознаки договору факторингу, а відтак на нього розповсюджуються вимоги статей 1077-1082 ЦК України. 
Вважав, що ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» недійсну вимогу.
З урахуванням заяви про зміну предмету позову від 26.02.2021 року позивач просив:
скасувати в Державному реєстрі обтяжень рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31384522 від 14.09.2016 та державну реєстрацію обтяжень, внесених на підставі договору іпотеки, серія та номер: 4722, виданий 05.09.2008, видавник приватний нотаріус Майборода Г.П.; договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк»: 2258 виданий 30.06.2010 р. видавник ОСОБА_7 , приватний нотаріус (запис 16383560 спеціальний розділ); 
скасувати в Державному реєстрі іпотек рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:31384344 від 14.09.2016 та державну реєстрацію іпотеки, внесену на підставі повідомлення про реєстрацію іпотек, серія та номер 27-13/10, виданий 05.09.2008, видавник ОСОБА_8 , Вінницька філія ТОВ «Укрпромбанк» (запис 16383080 спеціальний розділ).
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
01 грудня 2021 року третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, та постановлення його з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що договір від 30 червня 2010 року про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» не відбувся і як наслідок останнього не перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між ОСОБА_5 та ТОВ «Укрпромбанк».
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» адвокат Слостін А.Г. просив судове рішення залишити без змін.
Представник правонаступника позивача ОСОБА_4 адвокат Левицька-Корчун В.І. у відзиві на апеляційну скаргу просила скасувати рішення Калинівського районного суду від 02.11.2021 та ухвалити нове про задоволення позову.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою від 30 грудня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі, апеляційне провадження зупинено до залучення до участі у справі правонаступників померлого позивача ОСОБА_5 .
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційне провадження у справі поновлено та витребувано спадкову справу, відкриту щодо майна померлого.
01 вересня 2022 року Вінницькому апеляційному суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлого позивача ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 07 вересня 2022 року до участі у справі залучено правонаступників позивача ОСОБА_5 : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Представник апелянта ОСОБА_1 і правонаступника позивача ОСОБА_4 – адвокат Левицька-Корчун В.І. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити. 
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, проте надіслали суду письмові заяви, в яких підтримують вимоги апеляційної скарги і просять її задовольнити. 
Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» - адвокат Бурдюг Т.В. проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.
Представники відповідачів ПАТ «Дельта Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ОСОБА_6 , повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.
Встановлені судом першої інстанції обставини 
Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ФОП ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 13/КМБ-08 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії (у національній валюті), за яким Банк надав позичальнику кредит з лімітом кредитування в розмірі 600 000,00 грн (шістсот тисяч гривень 00 копійок), а позичальник зобов`язався в порядку, передбаченому кредитним договором, повернути надані кредитні кошти, сплатити за користування ними проценти в розмірі 24,00% річних, а у разі порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій та інших, платежів - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.
13 жовтня 2009 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ФОП ОСОБА_5 був укладений договір № 1 до кредитного договору № 13/КМБ-08, згідно якого ліміт кредитування зменшився до 535 000,00 грн. (п`ятсот тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп.). Зазначена обставина встановлена зокрема рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23.12.2014, яке набуло законної сили 03.01.2015.
Виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного Іпотечного договору № 13/IкМБ-08 від 05.09.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , згідно з яким предметом іпотеки є нерухоме майно: виробничі будівлі, що розташовані у АДРЕСА_1 , до складу яких входять: будівля шиномонтажу літ. «А» та будівля складу літ. «Б». Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на праві власності: ОСОБА_1 10/100 частки, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 45/50 частки в рівних частках кожному. Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. 05.09.2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 4722 та накладено заборону відчуження зазначених в договорі виробничих будівель по АДРЕСА_1 до припинення чи розірвання цього договору іпотеки.
30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПAT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПAT «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПAT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого ПAT «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Відповідно до положень ст. 516 ЦК України, відступлення Укрпромбанком прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами до ПАТ «Дельта Банк» не вимагає отримання згоди боржників. Право вимоги оцінено за справедливою вартістю на підставі договору № 20/04, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Експертно-оціночна компанія» 20.04.2010 та договору про проведення рецензування, укладеного між Укрпромбанком та ТОВ «Будфінанс-Консалт» 12.05.2010. 
Згідно з п. 4.2 договору внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, останньому переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Згідно з п. 4.3 Договору ПАТ «Дельта Банк» у власність переходять (відступаються) права вимоги за зобов`язаннями, визначеними в п. п. 1.7., 4.1 цього договору в обсязі і на умовах, що існували на момент передачі прав.
В п. 1.7 договору наведено поняття «Кредитні та Забезпечувальні Договори», - кредитні та забезпечувальні договори (договори застави (іпотеки), поруки) укладені ТОВ «Укрпромбанк» з боржниками, права вимоги за якими передані в заставу Національному банку і забезпечують виконання ТОВ «Укрпромбанк» кредитних зобов`язань перед Національним банком, та підлягають передачі на підставі цього договору. Перелік кредитних та забезпечувальних договорів наявний в додатку № 2 до цього договору.
Відповідно до пункту 1.10. договору про передачу активів та кредитних зобов`язань, «Права вимоги» - права вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорам, які підлягають передачі на підставі цього договору.
Згідно з копією витягу з Додатку № 2 до Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» № б/н від 30.06.10 року «Перелік Кредитних та Забезпечувальних Договорів» з якої вбачається, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшли також права вимоги за Іпотечним договором № 13/ІкМБ-08 від 05.09.2008. 13.11.2007 року.
Договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 року посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 2258.
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23.12.2014 у справі №132/3404/12 у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено. 
31.08.2020 ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору № 2302/К/З про відступлення прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 2124, в порядку та на умовах визначених договором відступив новому кредитору ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів зазначених у Додатку № 1 до цього договору – боржників, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та або/договорами поруки та /або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору, - основні договори, права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим договором.
Згідно з п. 4 договору права вимоги, що відступаються за цим договором, є складовою частиною пулу активів, що є предметом відкритих торгів (аукціону) , результати якого оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-07-06-000034-b, сформованого 16.07.2020, переможцем яких визнаний новий кредитор. 
Згідно з додатком № 1 до договору №2302/К/З відступлення права вимоги від 31.08.2020 за порядковим № 7, 7.1, 7.2 видно, що до ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» передано право вимоги за кредитним договором № 13/КМБ-08 від 05.09.2008, Іпотечним договором № 13/ІкМБ-08 від 05.09.2008 предметом якого є виробничі будівлі-будівлі шиномонтажу та будівля складу, за адресою АДРЕСА_1 , іпотекодавці ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за договором поруки № 13/Zпор-08-01.
Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова О.Є. від 14.09.2016 індексний номер 31384522 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження-заборону на нерухоме майно нежиле приміщення виробничі будівлі, по АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки серія та номер :4722, виданий 05.09.2008: видавник приватний нотаріус Майборода Г.П.; договору про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», серія та номер 2258, виданий 30.06.2010, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов О.Є. за обтяжувачем ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ: 34047020, країна реєстрації Україна, вул. Щорcа, 36-б м. Київ).
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31384344 від 14.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. на підставі повідомлення про реєстрацію іпотек, серія та номер:27-13/10, виданий 05.09.2008, видавник Вінницька філія ТОВ «Укрпромбанк» ОСОБА_8 зареєстровано іпотеку нежилого приміщення, виробничі будівлі, які в цілому складаються з будівлі шиномонтажу «А» загальною площею 37,8 кв. м., будівлі складу літ. «Б» загальною площею 302,7 кв. м. по АДРЕСА_1 за іпотекодержателем ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», код ЄДРПОУ: 41264766, країна реєстрації: Україна.
09.12.2020 ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» надіслало ОСОБА_5 повідомлення про те, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 порушує основне зобов`язання, забезпечене іпотекою, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» має намір скористатися своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки та заставне майно з метою задоволення своїх кредиторських вимог, у зв`язку з чим просять надати інформацію з підтверджуючими документами щодо нерухомого майна, що є предметом забезпечення за кредитним договором.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що єдиною підставою позовних вимог - про скасування записів в Державному реєстрі обтяжень та Державному реєстрі іпотек рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, позивач вказав лише наявність рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 23.12.2014, яке на його думку має преюдиційне значення для вирішення цієї справи в частині встановлення обставин правонаступництва ПАТ «Дельта Банк» після ТОВ «Укрпромбанк», а тому вважав, що встановлені таким рішенням обставини не підлягають додатковому доказуванню. 
Оскільки договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30 червня 2010 року не є предметом оскарження у цій справі, суд прийшов до висновку про те, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно із статтею 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
За змістом статей 3,4 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. 
Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації 
Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом - ч. 1 статті 512 ЦК України.
Тлумачення вказаної норми дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; дарування (частина друга статті 718 ЦК України; факторингу (глава 73 ЦК України). 
Частиною третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. 
Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. 
Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. 
Згідно з ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом ч. 2. ст. 3 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.
Момент виникнення права вимоги за іпотечним договором чинне законодавство пов`язує з фактом державної реєстрації іпотеки в порядку визначеному законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц зроблено висновок про те, що «преюдиціальність – обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при повторному розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. 
Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто, преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.
Преюдиціальними є обставини (явища, дії, події, факти), які відповідають таким умовам: 1) вони безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом; 2) вони відображені у мотивувальній частині судового рішення; 3) їм надана правова оцінка судом.
Згідно з ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Так, оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних правовідносин не мають преюдиційного значення. Якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення також втрачається. Тому не можуть мати преюдиційного значення рішення суду в подібних за фабулою справах, але за позовом іншого позивача або за участю додаткового співвідповідача.
За змістом ч. ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Отже, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Звертаючись до суду із позовом, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23.12.2014 у справі № 208/3404/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором судом встановлено обставини, що позивачем не доведено повідомлення відповідача ОСОБА_5 про передачу «Укрпромбанком» ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги способом встановленим п. 4.8 договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банк від 30.06.2010, а також направлення повідомлення про заміну кредитора іншим іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , договір від 30.06.2010 про передачу активів та кредитних зобов`язань носить ознаки договору факторингу, невизначена сума заборгованості, яка була передана фактору, на виконання вимог ст. 1077 ЦК України не надано доказів проведення оплати за відступлене право вимоги, а відтак вищевказаний договір від 30.106.2010 року не відбувся, у кредитних і забезпечувальних договорах не відбулося заміни сторони договору, також не було надано Витягу з державного реєстру іпотек з внесеними відомостями про відступлення права за іпотечним договором, не надано доказів передачі ПАТ «Дельта Банк» «Укрпромбанку» оплати за договором факторингу, а тому не доведено переходу права кредитора до ПАТ «Дельта Банк», що позбавляє останнього права на звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Отже на думку позивача встановлення судовим рішення недоведеності переходу права до ПАТ «Дельта Банк» виключає необхідність визнання в судовому порядку договору про передачу активів та кредитних зобов`язань недійсним, а обставини встановлені вказаним рішенням є преюдиціальними при вирішенні даної справи. Правомірність переходу права вимоги до третіх осіб, не підтверджено судовим рішенням та/або іншими належними та допустимими доказами, а тому іпотекодержателем є ТОВ «Укрпромбанк» права якого позивач не оспорює. А відтак державна реєстрація за ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому за ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» прав іпотекодержателя є неправомірною та порушує права позивача.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, встановлення факту відсутності у ПАТ «Дельта Банк» прав кредитора та іпотекодержателя за договором кредиту та іпотеки від 05.09.2008 апріорі, тобто таке яке відсутнє за будь-яких умов, незалежно від обставин та встановлення обставин, що кредитором та іпотекодержателем є ТОВ "Укрпромбанк" з даного рішення суду не вбачається. 
На виконання вимог ст. 24 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) ПАТ «Дельта Банк» 14.06.2016 за індексним номером 31384522 зареєструвало обтяження нерухомого майна – за договором іпотеки від 05.09.2008, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» в свою чергу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.09.2016 індексний № 31384344 зареєструвало свої права іпотекодержателя на вказане майно після укладення договору про відступлення права вимоги від 31.08.2020.
При цьому у даній справі бере участь інша особа ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» і позивачем оспорюється внесення запису до Державного реєстру іпотек за вказаним товариством як іпотекодержателем з підстав, що ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» недійсну вимогу.
Невнесення інформації до державного реєстру іпотек про зміну іпотекодержателя не змінює обсягу його прав, а державна реєстрація здійснюється з метою реалізації переважного права іпотекодержателя. Відсутність відомостей про іпотекодержателя не тягне за собою недійсність права вимоги та не може свідчити про те, що договір про відступлення права вимоги є неукладеним, а наявність такої реєстрації пов`язується саме з моментом виникнення права вимоги.
Відхиляються колегією суддів доводи апелянта про те, що встановлені рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23.12.2014 обставини, зокрема, що договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 не відбувся, що мають преюдиційний характер, не заслуговують на увагу.
Так, вказаним судовим рішенням суд не встановлював обставин та не надавав їм правову оцінку, зокрема, щодо умов договору про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 в частині порядку набуття новим кредитором прав вимоги за договором.
При цьому у даній справі бере участь інша особа ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» і позивачем оспорюється внесення запису до Державного реєстру іпотек за вказаним товариством як іпотекодержателем з підстав, що ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» недійсну вимогу.
За таких підстав, доводи щодо відсутності у ПАТ «Дельта Банк» прав кредитора та іпотекодержателя за іпотечним договором № 13/ІкМБ-08 від 05.09.2008 року підлягають доведенню позивачем та встановленню на загальних підставах та повинні бути підтвердженими належними доказами.
Однак такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. 
Отже, вирішуючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
  Головуючий:	  І.М. Стадник  	
  Судді:	  Ю.Б. Войтко  	
  	  	
  	І.В. Міхасішин