УХВАЛА

07 листопада 2022 року 
м. Київ

справа №806/2286/18
адміністративне провадження № К/990/28746/22  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2022 року у справі № 806/2286/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування п.16 рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,-
в с т а н о в и в:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 16 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи з 21.11.2016 р. внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформленого протоколом № 21 від 23.02.2017 р.;
- зобов`язати відповідача призначити та виплати одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 21.11.2016 р. відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року скасовано.
Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 16 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи з 21.11.2016 р. внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформленого протоколом № 21 від 23.02.2017 р.
Зобов`язано Міністерство оборони призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 21.11.2016 р. відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року касаційну скаргу відповідача задоволено частково.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2018 року скасовано.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року залишено в силі.
12 листопада 2021 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява Міністерства оборони України про поворот виконання рішення.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2022 року, у задоволенні заяви відповідача про поворот виконання рішення суду відмовлено.
Не погоджуючись із указаними ухвалою та постановою, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов наступного висновку.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частинами другою та третьою статті 328 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої та апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Зокрема у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Крім того, згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Тлумачення наведених норм у своєму взаємозв`язку дають підстави дійти висновку про те, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України, у разі їхнього оскарження з постановою суду апеляційної інстанції, ухваленого за результатами апеляційного перегляду відповідної ухвали.
Отже, оскарження такого виду судового рішення, як ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення, після її перегляду судом апеляційної інстанції за приписами статті 328 КАС України не передбачено.
Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків, щодо можливості оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2022 року у цій справі.
Враховуючи, що нормами КАС України не передбачено оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення після її перегляду у апеляційному порядку, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
За правилами пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 13, 328, 333 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2022 року за заявою про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі № 806/2286/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування п.16 рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           Л. В. Тацій
          С. Г. Стеценко