ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року	Львів	Справа № 500/1883/22 пров. № А/857/9723/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                              Обрізко І.М., 
суддів                                                                                  Іщук Л.П., Шинкар Т.І., 
за участю секретаря судового засідання                              Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 09 червня 2022 року про закриття провадження, прийняту суддею Мірінович У.А. у місті Тернополі, у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,-

                                                         встановив:

ОСОБА_2 (надалі – позивач 1), ОСОБА_1 (надалі – позивач 2) звернулися з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Хмельницькій області (надалі – відповідач) про зобов`язання скасувати перереєстрацію автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , на ОСОБА_3 , проведену 08.07.2015 року Територіальним сервісним центром МВС України у м. Хмельницький; зобов`язання відновити в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів реєстрацію транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 за ОСОБА_2 , який належить йому на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.07.2007 року.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду  від 09 червня 2022 року провадження у справі закрито відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України.
Закриваючи провадження, суд виходив з того, що в межах даної справи існує невирішений «спір про право» щодо автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , з огляду на що дані правовідносини не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства у зв`язку з тим, що адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на об`єкт нерухомого/рухомого майна, що, в свою чергу, ставиться під сумнів у межах даної судової справи.
Хоча формально предметом спору є зобов`язання суб`єкта владних повноважень скасувати дію, пов`язану з перереєстрацією автомобіля, фактично позов заявлено з метою захисту цивільного права, що свідчить про приватноправовий характер спору та його непідсудність адміністративному суду. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.02.2020 року у справі №826/6372/18, від 04.08.2020 року у справі № 826/13706/17.
Суд зазначив, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчої-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства.
Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 21.11.2018 року у справі № 813/1362/16, від 28.11.2018  року у справі № 825/642/18, від 29.01.2019 року у справі № 803/1589/17, від 29.05.2019 року у справі № 826/9341/17. Дана позиція також висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.08.2019 року у справі №826/4236/17 та від 31.10.2019 року у справі №826/7002/17.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що станом на зараз існують два автомобілі Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , один з яких у 2007 році був зареєстрований за первинним власником ОСОБА_2 , а інший – «двійник», на підставі фіктивних документів, у 2015 році був зареєстрований за ОСОБА_3 .
Таким чином, твердження суду першої інстанції про наявність спору про право не відповідає дійсності, оскільки мова йде про два різних автомобілі.
Враховуючи те, що фактичної зміни власника автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , не відбулося, а лише Територіальним сервісним центром МВС України у м. Хмельницький в липні 2015 року було прийнято рішення  про реєстрацію іншого автомобіля – «двійника» з тим же номером кузова за ОСОБА_3 , то саме рішення органу державної влади і оскаржується в рамках даної справи.
Предметом доказування в даній категорії справ є обставини, що підтверджуються правомірність/неправомірність прийнятого відповідачем, як державним реєстратором, рішення про зняття з обліку технічного засобу та реєстрацію транспортних засобів, яке за своєю юридичною природою є рішенням суб`єкта владних повноважень та повинне прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом.
Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 03.07.2007 року (арк. справи 6) був власником легкового автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру довіреностей (арк. справи 12-13), у період з 2009 року по липень 2015 року на легковий автомобіль Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 було видано довіреність в порядку передоручення на ОСОБА_1 .
Відповідно до Довідки-рахунку ААЕ №209364, виданої ТОВ «Сервіс-Надзбруччя» (арк. справи 7), 24 липня 2015 року, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 вищезазначений автомобіль.
По спливу майже семи років, а саме у січні 2022 року, ОСОБА_1 звернувся до Територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області із заявою про реєстрацію за ним означеного автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 . Однак, листом Територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області №31/24/-1-11-2022 від 12.01.2022 року, йому відмовлено у такій реєстрації (арк. справи 10).
В якості підстави для такої відмови зазначено, що автомобіль Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , перереєстровано в Територіальному сервісному центрі ГСЦ МВС у м. Хмельницький 08.07.2015 року на ОСОБА_3 .
Надалі, 16.02.2022 року, ОСОБА_2 , в якості власника транспортного засобу, звернувся до Територіального сервісного центру МВС України у м. Хмельницький №6841 із заявою, у якій просив скасувати перереєстрацію автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , проведену 08.07.2015  року Територіальним сервісним центром ГСЦ МВС у м. Хмельницький та відновити в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів реєстрацію транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 за ОСОБА_2 , який належить йому на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 03.07.2007 року (арк. справи 14-15).
Територіальний сервісний центр МВС №6841 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС), листом №31/22/1-К-6 від 24.02.2022 року «Щодо скасування перереєстрації транспортного засобу», відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його заяви, зазначивши, що скасування реєстраційної операції транспортного засобу може здійснюватися сервісними центрами МВС за наявності достатніх на те підстав в межах та в спосіб визначений законодавством (на підставі рішення компетентних органів) (арк. справи 16).
Відповідно ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати з публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 лютого 2020 у справі № П/811/1640/17.
Матеріалами справи підтверджено, що підставою для звернення до суду із даним позовом стала протиправна перереєстрація автомобіля Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , на ОСОБА_3 проведена 08.07.2015 року Територіальним сервісним центром МВС України у м. Хмельницький. 
Аналіз зазначених обставин справи та норм права дає підстави вважати, що спір у цій справі пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а не стосується захисту його приватного інтересу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач у цій справі, а саме Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Хмельницькій області проводить лише державну реєстрацію (перереєстрацію) та зняття з обліку транспортних засобів, а між позивачем та відповідачем не існує будь-яких цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим сервісний центр не може бути особою, яка не визнає, порушує або оспорює право позивача на транспортний засіб.
Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 161/19385/19. Також Верховний Суд у згаданій постанові зазначив, що у разі незгоди з діями працівників сервісного центру позивач не позбавлений права звернутися до суду з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, що підтверджує те, що дана справа повинна розглядатися саме за правилами адміністративного судочинства.
Колегія суддів також звертає увагу, що реєстраційні дії щодо транспортних засобів здійснюються з метою державного обліку та контролю за використанням автомобілів, а не посвідчення права власності та користування рухомим майном.
Таким чином, суд першої інстанції помилково ототожнює такі різні за своєю правовою природою інститути - реєстрація транспортного засобу та право власності на рухоме майно, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18 листопада 2021 року у справі №320/3884/20
Відтак, враховуючи те, що предметом доказування в цій справі є обставини, що підтверджують правомірність/неправомірність прийнятими відповідачем як державним реєстратором рішень про перереєстрацію транспортного засобу, яке за своєю юридичною природою є рішенням суб`єкта владних повноважень та повинно прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом, то колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що заявлені вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 127/16433/17, від 15 травня 2019 року у справі № 127/19267/17.
Відтак, даний спір належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі є передчасним.
Аналізуючи обставини справи в контексті поданого позову та аргументи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не вірно застосовано інститут закриття провадження у справі та порушено норми процесуального права, що має наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.  243, 308, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                            постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду  від 09 червня 2022 року про закриття провадження у справі №500/1883/22 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 04.10.2022 року у зв`язку із перебуванням суддів Іщук Л.П. та Шинкар Т.І. у відпустках.