УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2022 року
м. Київ
справа 548/628/21
провадження № 51-2031ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                      ОСОБА_2,
суддів                                                  ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2021 року й ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 березня 2022 року щодо нього, 
встановив:
За вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2021 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ), раніше судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2019 року та остаточно призначено 
ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців. 
Полтавський апеляційний суд ухвалою від 30 березня 2022 року задовольнив апеляційну скаргу прокурора на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2021 року в частині призначення додаткового покарання.
Вважати ОСОБА_1 засудженим до основного покарання із конфіскацією Ѕ частини його майна.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Верховного Суду від 
14 липня 2022 року касаційну скаргу засудженого на зазначені судові рішення було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. 
Також засудженому було роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_1 направив лист, проте недоліків касаційної скарги не усунув. 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК повернув його касаційну скаргу.
Засуджений ОСОБА_1 повторно звернувся з касаційною скаргою,в якій порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку, посилаючись при цьому на введення воєнного стану в Україні просить поновити йому строк на касаційне оскарження.
Суть доводів вказаного клопотання засудженого фактично зводиться до того, що він пропустив строк касаційного оскарження у зв`язку з тим, що не знав до якої установи виконання покарань буде направлений і коли у нього з`явиться можливість отримати правову допомогу захисника для складання касаційної скарги.
Дослідивши доводи засудженого, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи. 
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. 
Проте, аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня оголошення рішення суду апеляційної інстанції, ним не наведено. 
На думку Суду, посилання засудженого на те, що він пропустив строк касаційного оскарження у зв`язку з тим, що не знав до якої установи виконання покарань буде направлений і коли у нього з`явиться можливість отримати правову допомогу захисника для складання касаційної скарги, не може визнаватися поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження, з огляду на таке. 
Положенням ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. 
Водночас з наявних у суду матеріалів провадження убачається, що в судах першої та апеляційної інстанцій інтереси ОСОБА_1 представляв захисник ОСОБА_5
Разом з тим, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460-VI, право на безоплатну вторинну правову допомогу мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені в ч. 2 ст. 13 цього Закону (в тому числі захист і складання документів процесуального характеру). Цим законом врегульовано порядок надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до цього Закону захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. 
Таким чином, засуджений ОСОБА_1 не був також позбавлений можливості  звернутися до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для складання та подання відповідної касаційної скарги протягом трьох місяців з дня оголошення рішення суду апеляційної інстанції. 
З огляду на вказані обставини Суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження.
Суд також звертає увагу засудженого, що відповідно дост. 427 КПК касаційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає. Однак, всупереч вимогам цього Кодексу до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, яка не містить підпису засудженого, що не є підтвердженням подання скарги саме засудженим ОСОБА_1 .
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
З урахуванням наведеного касаційна скарга засудженого підлягає поверненню.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарженнявироку Хорольського районного суду Полтавської області від 8 грудня 2021 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 30 березня 2022 року засудженому ОСОБА_1 відмовити.
Повернути касаційну скаргу засудженому разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2                                         ОСОБА_3                                         ОСОБА_4