ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/2459/21	Головуючий у 1-й інстанції Малярчук  В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/821/22 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Костів О. З., Шевчук Г. М., 
за участі секретаря —Дідух М.Є. 
та сторін —представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник А.З., відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 606/2459/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року, ухваленого суддею Малярчуком В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

       в листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його племінник ОСОБА_4 , після якого залишилося спадкове майно - земельна ділянка (пай) для товарного сільськогосподарського призначення, площею 2,04 га. 
       Померлий ОСОБА_4 під час свого проживання заповіту не склав, не був одружений, дітей немає. Спадкоємці першої та другої черги померли: рідний брат ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , діда та баби також немає. Позивач вважає, що він є спадкоємцем третьої черги, оскільки є рідним дядьком по маминій лінії.
        Для отримання спадщини не міг у встановлений строк подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як вважає, з поважних причин: постійні проблеми зі здоров`ям, пандемією та карантинними обмеженнями, а також через велику відстань між місцем його проживання і знаходженням майна.
       Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. просить скасувати рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року та прийняти нове, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його племінника ОСОБА_4 .
       В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянт зазначив, що ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин — у відповідності до довідки про огляд лікаря ОСОБА_6 від 04.11.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на амбулаторному лікуванні у терапевта з діагнозом — гострий бронхіт, УХС, стенокардія напруги ІІ, функціональний клас Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, серцева недостатність 2А. Також погіршення стану після перенесеного Covid 19 (29.06.2021 по 18.07.2021 роки), з 21.09.2021 по 03.11.2021 роки. Після завершення свого лікування ОСОБА_1 04.11.2021 року довіреністю уповноважив ОСОБА_2 подати заяву від його імені нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 
        ОСОБА_1 та його представник не подали доказів поважності пропуску строку на прийняття спадщини у підготовчому судовому засіданні, оскільки суд закрив підготовче засідання незважаючи на клопотання про відкладення справи. Також суд допустив порушення норм процесуального законодавства, розглянувши справу по суті за відсутності позивача та його представника, які не були повідомлені про час та місце розгляду справи.
        ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З. у якому зазначила, що довідка про огляд лікаря видана на ім`я ОСОБА_1 не може бути доказом пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки в ній відсутній підпис лікаря, який її видав, не зазначена назва установи, в якій проводився огляд ОСОБА_1 , не заповнено рядок “адреса пацієнта, або номер медичної картки”.
       Як вбачається із прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просив розгляд справи проводити без його участі за наявними у справі матеріалами. Тому не заслуговує на увагу посилання апелянта про те, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання про відкладання розгляду справи.
       Позивач вказує, що перебував на лікуванні на протязі двох періодів, а саме з 29.06.2021 року по 18.07.2021 року та з 21.09.2021 року по 03.11.2021 року, проте спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
        Таким чином, ОСОБА_1 мав змогу подати заяву про прийняття спадщини на протязі усього відведеного для цього терміну за винятком 2-ох місяців хвороби.
       У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.
        ОСОБА_2 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник А.З. підтримала, пояснивши, що заяву від свого імені у нотконтору подала вчасно, а від ОСОБА_1 - ні. Вважає, що ОСОБА_1 має право на спадкове майно, оскільки будинок будував її батько.
        ОСОБА_3 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник А.З. не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропущено ОСОБА_1 без поважних причин.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
       Відмовляючи у задоволенні позову про надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не надав суду достатніх належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання ним заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку.
       З даним висновком суду погоджується колегія суддів з наступних підстав.
       Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), який був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 .
       Померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заповіту не склав. 
       Згідно довідки від 01.04.2021 року № 09-04/05/1, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Скальській М.М. про те, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 у неї помер племінник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого вона похоронила за власні кошти. ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 , ніде не працював, пенсії не одержував.
        ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , згідно запису по господарської книги Плебанівської сільської ради за 2021 -2026 року номер обліку 02 0335 1 на день смерті в шлюбі не перебував (довідка № 09-04/05/127 від 14.04.2021 року, видана виконкомом Теребовлянської міської ради).
        ОСОБА_7 (мати), ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , згідно запису по господарської книги Плебанівської сільської ради № 11 за 2011 -2015 року номер обліку 0498-1 на день смерті за даною адресою були зареєстровані та проживали син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (довідка від 06.04.2021 року № 09-04/05/102, видана виконкомом Теребовлянської міської ради).
        ОСОБА_5 (брат), ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , згідно запису по господарської книги Плебанівської сільської ради № 11 за 2011 -2015 року номер обліку 0498-1 на день смерті за даною адресою був зареєстрований та проживав брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (довідка № 09-04/05/103 від 06.04.2021 року, видана виконкомом Теребовлянської міської ради).
       На усне звернення ОСОБА_1 роз`яснено, що прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не може, оскільки згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її( довідка № 511/02-14 від 09.11.2021 року).
       Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому, в порядку позовного провадження суд може розглянути вимоги про призначення додаткового строку, достатнього для подання Вами заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину (довідка від 09.11.2021 року № 511/02-147, видана приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І.). 
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
       За змістом ст. ст. 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.
       Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.
       Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
       Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
       Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
       Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо).
       Згідно пункту 2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, адресованого Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
       Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем через пряму вказівку закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття.
       Право на прийняття спадщини є строковим, а перебіг цього строку починається з часу відкриття спадщини й спливає через шість місяців. Впродовж цього строку, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Якщо він не вчиняє жодної із цих дій, закон визнає його таким, що спадщину не прийняв, тобто не набув відповідних прав та обов`язків спадкодавця.
       Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
       Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
       Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).
       Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
       Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 24 вересня 2021 року.
       Як вбачається з матеріалів справи, що позивач не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
       Із заявою про прийняття спадщини сестра ОСОБА_2 , яку уповноважив ОСОБА_1 04.11.2021 року, не звернулась до нотаріальної контори від його імені, подавши заяву про прийняття спадщини від свого імені вчасно, що підтвердила у суді. 
       Не заслуговує на увагу посилання апелянта про те, що строк для прийняття спадщини був пропущений із поважних причин, оскільки через постійні проблеми зі здоров`ям, пандемію та карантинні обмеження, а також через велику відстань між місцем його проживання і місцем знаходження майна, він не мав змоги приїхати та подати заяву про прийняття спадщини.
       Як вбачається із поданої до матеріалів справи довідки про огляд лікаря ОСОБА_6 від 04.11.2021 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на амбулаторному лікуванні у терапевта з діагнозом — гострий бронхіт, УХС, стенокардія напруги ІІ, функціональний клас Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, серцева недостатність 2А. Стан після перенесеного Covid 19 (29.06.2021 по        Колегія суддів дану довідку до уваги не приймає оскільки, в ній відсутній підпис лікаря, який її видав, не зазначена назва установи, в якій проводився огляд ОСОБА_1 , не заповнено рядок “адреса пацієнта, або номер медичної картки”, печатка лікаря. Крім того, ця довідка видана уже після закінчення строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Віддаль між місцем проживання заявника та місцем прийняття спадщини становить приблизно 200 км.
       В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо важкого та тривалого перебігу захворювання ОСОБА_1 .
       Надуманими є твердження апелянта про те, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання про відкладання розгляду справи, оскільки як вбачається із прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просив розгляд справи проводити без його участі за наявними у справі матеріалами.
       Що ж стосуєтесь того, що ОСОБА_1 04.11.2021 року уповноважив ОСОБА_2 подати заяву від його імені до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яку вона так і не подала. Однак він сам міг це зробити раніше без жодних перешкод, скориставшись послугами пошти, що не було зроблено.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , як в суд першої інстанції, так і в апеляційну не надав належних та допустимих доказів щодо пропуску строків подачі заяви про прийняття спадщини.
        В зв`язку з цим, колегія суддів прийшла до переконання, що у ОСОБА_1 відсутні підстави для визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки строк пропущено без поважних причин.
       Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
       Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
       Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах ним понесених у відповідності до вимог ч. 2, п. 2 ст. 141 ЦПК України. 

       Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пасічник Андрія Зіновійовича залишити без задоволення.

       Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року — без зміни.

       Судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах ним понесених.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 24 жовтня 2022 року.

Головуюча                                                                 Т.С. Парандюк

Судді:                                                                         О.З. Костів

Г.М. Шевчук