УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 185/5198/20
провадження № 51-2144ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_3
суддів                        ОСОБА_4, ОСОБА_5, 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року, які постановлені в кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020040370000778, за обвинуваченням 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у тому АДРЕСА_1 ), раніше неодноразово судимого, останнього разу - вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України,
Суть питання
За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 146 КК України на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 186 КК України на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, визначено остаточне покарання ОСОБА_1 покарання, у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за вищевказаним попереднім вироком остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду ОСОБА_1 та його захисник подали до апеляційного суду скарги. 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 04 травня 2022 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_1 без змін.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, просив скасувати рішення місцевого суду та визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Верховний Суд ухвалою від 27 липня 2022 року залишив касаційну скаргу засудженого без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) і надав п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Залишаючи касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 27 липня 2022 року роз`яснив йому, що у разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
Ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу установи, в якій засуджений ОСОБА_1 відбував покарання.
Відповідно до матеріалів за скаргою, засуджений ОСОБА_1 копію вказаної ухвали Верховного Суду отримав - 12 серпня 2022 року.
Однак у наданий касаційним судом п`ятнадцятиденний строк засуджений ОСОБА_1 недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до Верховного суду не надіслав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки засуджений ОСОБА_2 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_5                                        ОСОБА_5