Постанова
   Іменем   України
 
Єдиний унікальний номер справи 760/4883/22	 	
Номер провадження 22-ц/824/7967/2022	
Головуючий у суді першої інстанції О. М.  Букіна	
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д.  Поливач        	
14 листопада 2022 року                                                                                                 місто Київ
                              Номер справи 760/4883/22
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
 
головуючого - Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. 
 
сторони: 
 
позивач                    ОСОБА_1 
відповідач               Дочірнє підприємство «Київгазенерджи»
 
розглянув у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського  районного суду м. Києва від 02 травня 2022 року, постановлену у складі судді Букіної О. М., в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва, повна ухвала складена 02.05.2022
 
у с т а н о в и в :
 
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ДП «Київгазенерджи» про зобов`язання вчинити дії, мотивованим тим, що 01.02.2022 вона надіслала до ДП «Київгазенерджи» інформаційний запит на підставі ЗУ «Про доступ до публічної інформації», ЗУ «Про інформацію», відповідь на який так і не отримала, що вважає порушенням її конституційного права на інформацію, яка стосується позивача особисто. У зв`язку із зазначеним просила суд зобов`язати відповідача невідкладно надати достовірну перевірену інформацію по суті інформаційного запиту від 01.02.2022. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Київгазенерджи» про зобов`язання вчинити дії передано на розгляд Печерському районному суду м. Києва.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про направлення справи до Солом`янського районного суду м. Києва для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції постановив ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду, не врахував, що позивач є інвалідом І групи безстроково, самостійно не пересувається. Будівля Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кривоноса, 25 згідно програми «Київ без бар`єрів» оснащена належними умовами доля осіб з інвалідністю (має пандус, загальну канцелярію на І поверсі) для доступу до процесу судочинства, у той час як будівля Печерського районного суду м. Києва по вул. Володимирській, 15 в м. Києві не обладнана та не реконструйована засобами, що забезпечують безбар`єрне середовище для осіб з інвалідністю опорно - рухового апарату, а тому середовище Печерського районного суду м. Києва є таким, що створює перешкоди до процесу судочинства та її участі у розгляді справи. Також як на підставу для скасування ухвали апелянт посилається на пункт 16 статті 28 ЦПК України, що забезпечує право вибору позивача між судами при зверненні із позовною заявою до суду.
Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивача ДП «Київгазенерджи» не скористалося.
У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, п. 9 ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про передачу справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до іншого суду, суд першої інстанції виходив з положень статей 27, 31 ЦПК України вказуючи, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним Державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Оскільки місцезнаходження відповідача у справі ДП «Київгазенерджи» відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду м.Києва, тому вказана справа підлягає розгляду саме цим судом.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
За загальним правилом, визначеним частиною другою статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу (ч. 9 ст. 187 ЦПК України).
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має дослідити питання належності спору до юрисдикції суду, в тому числі й щодо територіальної юрисдикції (підсудності).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ДП «Київгазенерджи» про зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що приміщення Солом`янського районного суду м.Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кривоноса, 25 обладнане необхідним приладдям для осіб з інвалідністю опорно - рухового апарату.
Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі підлягає вирішенню за місцезнаходженням відповідача, за загальним правилом підсудності, що повністю відповідає вимогам закону.
Зі змісту позовної заяви, доданих до неї документів та витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що місцезнаходження відповідача ДП «Київгазенерджи» зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, 4-Б, що відноситься до Печерського району м. Києва.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про направлення цивільної справи за територіальною підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача, а саме до Печерського районного суду м. Києва. У суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для постановлення ухвали про відкриття провадження у справі та прийняття справи до розгляду, суд вірно постановив ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду за загальними правилами підсудності, визначеними діючими нормами Цивільного процесуального кодексу України.
Посилання апелянта на положення пункту 16 статті 28 ЦПК України є безпідставним, оскільки вказана норма закону передбачає право вибору позивача між кількома судами, яким згідно із цією статтею підсудна справа, окрім виключної підсудності. Встановленої ст. 30 ЦПК України. Проте у даному випадку, справа підсудна лише одному суду  - за місцезнаходженням відповідача, іншого законом не передбачено.
Доводи апеляційної скарги у тому, що дана справа підлягає розгляду Солом`янським районним судом м. Києва у приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кривоноса, 25, оскільки саме це приміщення обладнане пандусом та у ньому загальна канцелярія розташована на першому поверсі, не ґрунтуються на вимогах закону. Чинне законодавство України не передбачає право звернення особи з інвалідністю із позовом до суду за вибором його приміщення. Натомість ОСОБА_1 не позбавлена права на подачу до суду документів шляхом надсилання їх поштовим зв`язком, зокрема електронною поштою, а також вона не позбавлена права брати участь у розгляді справи через свого представника та/або брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Крім того, якщо позивач з`явиться до суду, відповідальні працівники суду забезпечень її доставку у судове засідання або канцелярію суду.  
Отже, судом першої інстанції належним чином з`ясовано обставини справи щодо її підсудності, надано їм вірну оцінку, передача даної справи на розгляд іншому суду за загальними правилами підсудності пред`явлення позову до юридичної особи ґрунтується на вимогах закону та не порушує процесуальні права позивача, зокрема доступу до правосуддя, а тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для передачі даної справи на розгляд Печерському районному суду м. Києва за загальним правилом підсудності, тобто за місцезнаходженням відповідача ДП «Київгазенерджи», зареєстрованим за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, 4-Б, що територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не порушив порядок встановлений законом для вирішення питання щодо дотримання правил підсудності та дійшов обґрунтованого висновку про передачу справи на розгляд іншому суду, посилаючись на загальні правила підсудності.
Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності скасування ухвали про передачу справи за підсудністю, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, є такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд Печерському районному суду м. Києва у відповідності п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншому суду постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд залишає її без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.  Позивач є інвалідом першої групи, за законом вона звільнена від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги суд відносить на рахунок держави.
 
Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського  районного суду м. Києва від 02 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повна постанова складена 14.11.2022.
 
Судді
                                                                                           Л. Д.  Поливач
 
                                                                                                    А. М.  Стрижеус
 
                                                                                                    О. І.  Шкоріна