ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/26586/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області 
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі № 160/26586/21 (суддя І інстанції – Горбалінський)
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною вимоги та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
15 квітня 2022 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким:
- стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень. (а.с. 90-92)
Не погодившись з таким додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяві про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування скарги зазначає, що розмір витрат на оплату наданих адвокатом послуг не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.02.2021 № Ф-3554-53 У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37 788,74 грн;
- зобов`язати відповідача відкоригувати відомості інтегрованої картки позивача шляхом виключення нарахованої суми заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 37 788,74 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2022 року, позов задоволений. (а.с. 65-68)
25 березня 2022 до суду першої інстанції позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 5 тисяч гривень. (а.с. 72-74)
Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді першої інстанції, від відповідача не надходило. 
Задовольняючи заяву позивача про розподіл судових витрат та стягуючи з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що суд з власної ініціативи, без надходження відповідних доказів та обґрунтувань щодо неспівмірності, невідповідності, розумності та доведеності заявлених сум на правничу допомогу, не наділений повноваженнями на власний розсуд вирішувати питання щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн є реальними та підтвердженими.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема в постанові Верховного Суду від 3 грудня 2021 року у справі № 817/861/18.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції представником позивача до суду були надані копію договору про надання правової допомоги від 19.08.2021 № 1908/21, копію рахунку-фактури від 25.03.2022 № СФ-0000009, копію квитанції від 25.03.2022 № 4, копію акта виконаних робіт (наданих послуг) від 25.03.2022, квитанцію від 25.03.2022 року № 4 про сплату позивачем адвокатському об`єднанню 5 000 грн. (а.с. 75-80)
За змістом акта виконаних робіт (наданих послуг) від 25.03.2022 до складу наданих послуг входить: попереднє консультування Клієнта та вивчення матеріалів справи та судової практики з метою визначення судової перспективи спору (2 год. – 1000 грн); складання позовної заяви, виготовлення та завірення копій документів та подання їх до суду – (5 год – 4000 грн). При цьому зазначений акт містить також одиницю виміру наданих послуг (година), кількість годин, витрачених на кожну послугу, ціну за одиницю виміру та загальну суму послуги. (а.с. 80)
Верховний Суд у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 320/3271/19 висловив правову позицію, що акт наданих послуг за наявності всіх необхідних реквізитів може бути визнаний детальним описом робіт (наданих послуг).
Стосовно змісту наданих послуг суд зазначає, що відшкодуванню підлягають лише витрати на складення позовної заяви. Інші ж зазначені в описі робіт послуги (надання консультацій, вивчення матеріалів справи та судової практики, виготовлення та завірення копій документів та подання їх до суду) охоплюються цією послугою, а тому окремому відшкодуванню не підлягають.
З огляду на викладене, а також з урахуванням конкретних обставин справи, характеру і предмета спору, які не є складними, сталої судової практики щодо аналогічних спорів, що підтверджується наявністю постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 260/81/19, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що справедливою, пропорційною і розумною сумою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за складення позовної заяви в цій справі є дві тисячі гривень.
Водночас апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що за відсутності заяви відповідача про неспіврозмірність витрат суд не наділений повноваженнями на власний розсуд вирішувати питання щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки це суперечить приписам ч. 3 ст. 134, ч. 7, 9 ст. 139 КАС України, відповідно до яких суд зобов`язаний досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. 
У зв`язку з цим, встановивши, що до детального опису робіт (наданих послуг) включені послуги, які не підлягають відшкодуванню, суд повинен був відповідно зменшити розмір відшкодування навіть без наявності відповідної заяви відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області задовольнити частково.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі № 160/26586/21 змінити.
В абзаці другому резолютивної частини слова та цифри « 5 000,00 грн» замінити словами та цифрами « 2000 (дві тисячі) гривень».
В іншій частині додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі № 160/26586/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  
   
Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко