Ухвала
 
07 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 161/12984/20
провадження № 61-15725св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права попереднього користування на знак для товарів та послуг і визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року в складі судді Черняка В. В. та постанову Волинського апеляційного суду від             30 серпня 2021 року в складі колегії суддів Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,  Киці С. І., за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року в складі колегії суддів Бовчалюк З. А., Карпук А. К., Киці С. І.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право попереднього користувача на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 10 січня 2019 року № НОМЕР_1 та визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг від 10 січня 2019 року № НОМЕР_1, яке видане відповідачу.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року стягнено з ОСОБА_1 на користь       ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000 грн.
Постановою Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області                 від 28 квітня 2021 року - без змін.
21 вересня 2021 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року. У касаційній скарзі він просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від  28 квітня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
20 жовтня 2021 року представник  ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року.У касаційній скарзі вона просить скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення з  ОСОБА_1 судових витрат, та прийняти в цій частині нову постанову, якою зазначені вимоги задовольнити.
Верховний Суд ухвалою від 04 листопада 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року та витребував справу з суду першої інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 07 листопада 2022 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від   28 квітня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від            30 серпня 2021 року.
Вказана справа надійшла до Верховного Суду.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У частині другій статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду. Підстави для виклику сторін відсутні.
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
З урахуванням категорії та складності справи, відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права попереднього користування на знак для товарів та послуг і визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2021 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко
 
С. О. Карпенко
 
В. А. Стрільчук