ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5239/22 Справа № 184/2315/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:
позивач – Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат»,
відповідачі -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Томаш В.І. у місті Покров Дніпропетровської області  та повне судове рішення складено 20 травня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі –АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 квітня 2019 року під час виконання трудових обов`язків з помічником машиніста екскаватора Північного кар`єра АТ «ПОКРОСЬКИЙ ГЗК» ОСОБА_3  стався нещасний випадок, а саме: під час виконання зварювальних робіт на нього обвалилася частина ґрунту, від чого він на мить знепритомнів, оскільки був без захисної каски. Уповноваженою комісією було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.10.2020 року з АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» було стягнуто на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн., заподіяну внаслідок нещасного випадку на виробництві, та судовий збір у сумі 805,94 грн., які позивач сплатив на користь ОСОБА_3 у повному обсязі. 
Відповідно до Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» сплатило судовий збір у розмірі 805,94 грн. Також, за ведення виконавчого провадження, пов`язаного з організацією та проведення виконавчих дій, АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» сплатило 69,00 грн. На виконання листа приватного виконавця Селезньова М.О. від 07.04.2021 року, позивачем сплачено: 45174,94 грн., з яких: - 40000,00 грн. - заборгованість за виконавчим документом; 4000,00 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 300,00 грн. - витрати виконавчого провадження; - 805,94 грн. - судовий збір в дохід держави за рішенням Орджонікідзевського міського суду по справі №184/492/20; - 69,00 грн. - авансовий платіж за ведення виконавчого провадження по справі №184/492/20. 
З огляду на те, що особою, винними у травмуванні ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позивач вважає, що має право зворотної вимоги до винної особи в порядку ст.1191 ЦК України тому, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «ПГЗК» матеріальну шкоду в розмірі 45174,94 грн. та судові витрати по справі.
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» матеріальну шкоду в розмірі 45174 грн. 94 коп.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» судові витрати у виді судового збору в сумі 2270,00 грн.
В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи. 
Зокрема, зазначають, що судом першої інстанції не вірно застосовано норми права, оскільки межі й розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну ними підприємству регулюються законодавством про працю, оскільки відповідачі перебувають з позивачем у трудових відносинах.
Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ст. 132 КзПП України, відповідно до якої розмір матеріальної відповідальності не повинен перевищувати середньомісячного заробітку працівника.
Позивачем не надано доказів факту порушення відповідачами покладених на них трудових обов`язків, які є підставою для відшкодування матеріальної шкоди.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат»   зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають з АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» у трудових відносинах (т. 1 а.с. 7-11).
11 квітня 2019 року під час виконання трудових обов`язків з помічником машиніста екскаватора Північного кар`єра АТ «ПОКРОСЬКИЙ ГЗК» ОСОБА_3 стався нещасний випадок, а саме: під час виконання зварювальних робіт на нього обвалилася частина ґрунту, від чого він на мить знепритомнів, оскільки був без захисної каски.
Відповідно до Акту №5 проведення розслідування нещасного випадку від 05.07.2019 року, особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, окрім самого ОСОБА_3 , є: - гірничий майстер розкривної дільниці роторного комплексу №4 Північного кар`єру АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 57.2 Положення Про систему управління охороною праці на АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК», яке затверджено наказом АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» від 28.12.2017 року №ОД-8572298-2065, в частині незабезпечення безпечної організації робіт в зміні, створення здорових і безпечних умов праці на робочих місцях і дотримання підлеглими вимог норм і правил пожежної безпеки; - машиніст екскаватора розкривної дільниці роторного комплексу №4 Північного кар`єру АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» ОСОБА_2 , який порушив вимоги п. 1.8 Інструкції №50 з охорони праці для машиніста екскаватора роторного, яка затверджена наказом ПАТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» від 15.12.2016 року №ОД-1958 в частині нехтування безпекою та здоров`ям оточуючих робітників та не попередженні працюючих поруч працівників про небезпеку, яка їм загрожувала, та п. 61.1, 61.2 Положення, яке затверджено наказом АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» від 28.12.2017 року №ОД-8572298-2065 в частині незабезпечення безпечної організації робіт в бригаді. Таким чином, відповідачі своїми протиправними діями у відповідних ситуаціях спричинили обставини, в результаті яких відбулось травмування ОСОБА_3 (а.с.6-9).
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 року в залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.02.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, з АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» стягнуто відшкодування моральної шкоди сумі 40000,00 грн. та судовий збір в сумі 805,94 грн. (а.с.10-12).
На виконання листа приватного виконавця Селезньова М.О. від 07.04.2021 року, позивачем сплачено: 45174,94 грн., з яких: - 40000,00 грн. - заборгованість за виконавчим документом; 4000,00 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 300,00 грн. - витрати виконавчого провадження; - 805,94 грн. - судовий збір в дохід держави за рішенням Орджонікідзевського міського суду по справі №184/492/20; - 69,00 грн. - авансовий платіж за ведення виконавчого провадження по справі №184/492/20 (а.с.16-19).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», суд першої інстанції  виходив з того, що  причинами нещасного випадку із ОСОБА_3 , який стався 11.04.2019 року, є організаційні - невиконання вимог інструкцій з охорони праці та посадових обов`язків, а особами, які допустили порушення вимог законодавства України з охорони та гігієни праці є потерпілий ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому суд дійшов висновку про те, що оскільки АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» відшкодувало завдану працівником шкоду, яку стягнуто з товариства на підставі судового рішення, то відповідно до вимог статті 1191 ЦК України воно має право регресної вимоги в розмірі відшкодованої шкоди.  
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на наступне. 
Між тим, колегія суддів не може у повному обсязі погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується із доводами скаржника щодо незаконності наказу про накладення дисциплінарного стягнення, з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Право зворотньої вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата.
Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для предявлення регресного позову.
Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню.
Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотньої вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством.
Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на предявлення регресного позову.
Відповідно до частини третьої статті 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Разом із цим, за змістом ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частина 6 ст. 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Натомість, вина відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у нещасному випадку, що стався з ОСОБА_3 не підтверджена у встановленому законом порядку, зокрема вироком суду, чи постановою про закриття кримінального провадження.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, як передчасних, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Таким, чином з Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» на користь відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, понесені відповідачами при поданні апеляційної скарги у розмірі 3405 грн.(а.с. 138)
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позовних вимог Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати, понесені відповідачами при поданні апеляційної скарги у розмірі 3405 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 31 серпня 2022 року.

Головуючий: 

Судді: