Справа № 466/979/22                         Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 22-ц/811/2004/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просили визначити розмір часток на квартиру АДРЕСА_1 між її співвласниками в рівних частках, визначивши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 ідеальної частки квартири кожному.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 22 червня 2022 року позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.
Визначено розмір часток на квартиру АДРЕСА_1 між її співвласниками в рівних частках, визначивши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 ідеальної частки квартири кожному.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. та на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 496,20 грн. 
27 червня 2022 року від представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Ориника А.Р. надійшла письмова заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій він просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. та на користь позивача ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
Додатковим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Ориника А.Р. задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість додаткового рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначають, що при ухваленні додаткового рішення у даній справі суд вважав, що витрати на професійну правничу допомогу мають необґрунтовано завищену вартість та неспівмірні заявленому розміру витрат на правову допомогу, складності справи та фактично виконаними адвокатами роботами (наданих послуг), часові, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг). Однак, позивачі не погоджуються з наведеним висновком суду в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 витрат на професійну правову допомогу в розмірі 20 0000 грн та вважають додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07.07.2022 по справі №466/979 у частині відмови у стягненні витрат на професійну правову допомогу таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Оскільки, з доданих до заяви доказів вбачається, що позивачам в період з 01.02.2022 по 23.06.2022 включно були надані, та відповідно ними прийняті, послуги професійної правової (правничої) допомоги у кількості 10 годин на загальну суму 40 000,00 грн, що підтверджується актом № 14 від 23.06.2022 про надану правову допомогу по Договору про надання правової допомоги № б/н від 01.02.2022 та актом № 15 від 23.06.2022 про надану правову допомогу по Договору про надання правової допомоги № б/н від 01.02.2022, у яких зазначається детальний опис наданих послуг, їхню кількість, вартість та загальну суму, яка підлягає до оплати. 
Послуги професійної правової (правничої) допомоги були надані позивачам належним чином, у повному обсязі та прийняті ним без зауважень чи застережень. Вартість наданих послуг професійної правової (правничої) допомоги є розумною та співмірною зі складністю справи та часом, затраченим представником позивачів на надання таких послуг. Надані позивачам послуги згідно актів про надану правову допомогу збігаються з переліком фактичних дій та поданих документів у суді першої інстанції, а отже, такі послуги є реальними та підтвердженими матеріалами справи.
Просять скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07.07.2022 по справі № 466/979/22 в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду таким вимогам відповідає.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2022 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Дегтяренко та партнери», в особі голови Дегтяренко О.О. укладено договір про надання правової допомоги № б/н.
Також, 01.02.2022 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Дегтяренко та партнери», в особі голови Дегтяренко О.О. укладено договір про надання правової допомоги № б/н.
До заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів додано: копію договору про надання правової допомоги № б/н від 01.02.2022 з ОСОБА_1 , копію договору про надання правової допомоги № б/н від 01.02.2022 з ОСОБА_2 , копію акту №14 від 23.06.2022 про надану правову допомогу ОСОБА_1 , копію акту №15 від 23.06.2022 про надану правову допомогу ОСОБА_2 , рахунок № 3 від 23.06.2022 на оплату правової допомоги ОСОБА_1 , рахунок № 2 від 23.06.2022 на оплату правової допомоги ОСОБА_1 , копія договору про надання правової допомоги від 25.11.2021 та квитанції про оплату послуг правової допомоги.
Із вказаних документів вбачається, що загальна вартість наданих послуг Адвокатським об`єднанням «Дегтяренко та партнери» позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складає 40 000 грн.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також — чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд першої інстанції, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, обґрунтовано дійшов висновку про те, заявлений представником позивачів розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та не співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витрачений адвокатом на виконання робіт та обсягом наданих адвокатом послуг, та з урахуванням вимог розумності та справедливості, практики Європейського суду з прав людини частково задовольнив заяву представника позивачів – адвоката Ориника А.Р., стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 10 000,00 грн кожній.
Із вказаним висновком районного суду колегія суддів повністю погоджується.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 15.12.2022
Головуючий                                                        
Судді