Дата документу 07.12.2022 Справа № 335/13258/21

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний № 335/13258/21         Головуючий у 1-й інстанції: Апаллонова Ю.В.
Провадження №22-ц/807/1999/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В.,  Камалової В.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталія Миколаївна про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, - 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталія Миколаївна про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою та спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років у м. Макіївка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2021 року, виданим Печерським районним у місті Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
Померла ОСОБА_2 була внутрішньо переміщеною особою, яка як отримувач пенсії перебувала на обліку у Бердянському відділі обслуговування громадян ГУ ПФУ у Запорізькій області з вересня 2014 року і по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії у ГУ ПФУ у Запорізькій області, що згідно інформації ГУ ПФУ в Запорізькій області (надалі Відповідач) від 01 березня 2021 року за № 40, наданої на запит приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, складає 99 206,03 грн за період з 25 лютого 2018 року по 31 січня 2021 року.

09 серпня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, спадкоємцю ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за спадковою справою № 4/2021, що зареєстровано в реєстрі за № 1095 про спадкове майно, що складається з недоотриманої пенсії у розмірі 99 206,03 грн за період з 25 лютого 2018 року по 02 січня 2021 року, тобто за останні три роки перед смертю ОСОБА_2 .. Частина спадщини після смерті ОСОБА_2 була прийнята ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 серпня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1095 (спадкова справа № 04/2021).

Проте, 12 листопада 2021 року адвокат Сідак-Жарова Н.О. звернувся до ГУ ПФУ у Запорізькій області з адвокатським запитом №12/11-2021 від 12 листопада 2021 року щодо отримання інформації про достовірний розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за життя за період з 01 березня 2016 року по 02 січня 2021 року та з проханням направити приватному нотаріусу Краматорського нотаріального районного округу Донецької області Коніченко Н.М. довідку з достовірними даними про нараховану та неотриману пенсію ОСОБА_2 за життя за період з 01 березня 2016 року по 02 січня 2021 року.

ГУ ПФУ у Запорізькій області повідомив, що з 01 березня 2016 року виплата пенсії ОСОБА_2 припинена за результатами обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних. Відповідач також зазначив, що після припинення виплати пенсії ОСОБА_2 за життя не звернулася за відновленням пенсії і таким чином не набула права на отримання пенсії за віком за життя у період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року, тому у ГУ ПФУ у Запорізькій області не було законних підстав для нарахування пенсії ОСОБА_2 за ії життя за вищезазначений період і як слідство спадкоємиця ОСОБА_1 теж не має право на ці суми у вигляді спадщини.

Позивач вважає, що ніяких законних підстав для припинення нарахування померлій ОСОБА_2 пенсії не існувало і припинення виплат не впливає на спадкування, адже до спадкової маси належать суми всієї недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії з 01 березня 2016 по 02 січня 2021 років.

З огляду вищевикладеного просила суд, з урахуванням уточненої позовної заяви, визнати за ОСОБА_1 право власності на недотриману, у зв`язку зі смертю пенсію ОСОБА_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 84000,00 грн за період з 01 березня 2016 по 24 лютого 2018 року у порядку спадкування. Стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , недоотриману за життя пенсію в сумі 84000,00 грн за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року. Стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності у поряду спадкування за законом на недоотримані у зв`язку зі смертю пенсійні виплати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01 березня 2016 по 24 лютого 2018 року.
Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Запорізькій області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю - ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , недоотримані ОСОБА_2 за життя пенсійні виплати за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року.

Стягнуто з Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просило скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав оцінку всім доказам та не взяв до уваги, що  виплату пенсії  ОСОБА_2  припинено з 01 березня 2016 року, в зв`язку з чим пенсія останній за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року не нараховувалась і не виплачувалась,  а суми пенсії за зазначений період є спірними, тому ст.46 Закону України  "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не може застосовуватись до спірних правовідносин. Право на пенсію є особистим правом особи й припиняється з часу її смерті, позивач не наділений правосуб`єктністю щодо стягнення з відповідача ненарахованої пенсії померлого за весь час невиплати йому пенсії. Правонаступництво допускається лише в межах сум нарахованих, але не виплачених пенсіонеру, який помер, сум пенсії ( суми недоотриманої пенсії). Судом не досліджувались в повній мірі обставини справи, що призвело до невірного вирішення справи та до ухвалення незаконного та необгрунтованого судового рішення.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Сідак-Жарова Н.О. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 та її представник, адвокат Сідак-Жарова Н.О., третя особа, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки ( т. 2 а.с. 50) до апеляційного суду не з`явилися. На адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 , адвоката Сідак-Жарова Н.О., про розгляд справи за її відсутності. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 червня 2022 року без змін ( т.2 а.с. 53-55 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що   Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки позивач ОСОБА_3 та її представник, адвокат Сідак-Жарова Н.О., були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, позивач ОСОБА_3 реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПКУкраїни), апеляційний суд  вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання за нею права власності в порядку спадкування на недоотриману її померлою матір`ю ОСОБА_2 пенсію підлягають задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 успадкувала належні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. При цьому судом враховано, що припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК Українимає право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом. 

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою та спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження видане повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського району м. Макіївки Донецької області серії НОМЕР_2 , актовий запис № 498 (а.с.11).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України та була прописана за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с.12).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років у м. Макіївки Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2021 року, виданим Печерським районним у місті Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 14).
Померла ОСОБА_2 була внутрішньо переміщеною особою, яка як отримувач пенсії перебувала на обліку у Бердянському відділі обслуговування громадян ГУ ПФУ у Запорізькій області з вересня 2014 року і по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Оболонська районна в м. Києві держава адміністрація України від 30 липня 2021 року № 3005-50000381303/25548 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії у ГУ ПФУ у Запорізькій області, що згідно інформації ГУ ПФУ в Запорізькій області від 01 березня 2021 року за № 40, наданої на запит приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, складає 99 206,03 грн за період з 25 лютого 2018 року по 31 січня 2021 року ( а.с. 17 зворот).

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу, Донецької області Коніченко Н.М. була заведена спадкова справа № 4/2021 ( а.с. 16 зворот).
Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в передбачений законом строк звернулася донька померлої ОСОБА_1 . 

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на залишок недоотриманої пенсії.

09 серпня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, спадкоємцю ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за спадковою справою № 4/2021, що зареєстровано в реєстрі за № 1095 про спадкове майно, що складається з недоотриманої пенсії у розмірі 99 206,03 грн за період з 25 лютого 2018 року по 02 січня 2021 року яка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

У довідці ГУ ПФУ у Запорізькій області № 40 від 01 березня 2021 року про наявність неотриманої пенсії, яка видана на запит Приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Коніченко Н.М. від 23 лютого 2021 року № 99/02-14, зазначено суму недоотриманої пенсії на дату формування довідки (01.03.2021) за період з 25 лютого 2018 року по 31 січня 2021 року в розмірі 99206,03 грн (а.с. 17 на звороті).

Частина спадщини після смерті ОСОБА_2 була прийнята ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 серпня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1095 (спадкова справа № 04/2021).

22 жовтня 2021 року представник позивача ОСОБА_4 подала заяву до Бердянського сервісного центру обслуговування громадян № 8 Головного управління про отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 99206,03 грн згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1095, видане 09 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Коніченко Н.М. (а.с.18-19).

12 листопада 2021 року адвокат Сідак-Жарова Н.О. звернулася до ГУ ПФУ у Запорізькій області з адвокатським запитом №12/11-2021 від 12 листопада 2021 року щодо отримання інформації про достовірний розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за життя за період з 01 березня 2016 року по 02 січня 2021 року та з проханням направити приватному нотаріусу Краматорського нотаріального районного округу Донецької області Коніченко Н.М. (вул. Свободи,6, м. Слов`янськ, Донецька обл., 84122) довідку з достовірними даними про нараховану та неотриману пенсію ОСОБА_2 за життя за період з 01 березня 2016 по 02 січня 2021 року (а.с.21-22).

Відповідач листом №0800-0502-8/77658 від 17 листопада 2021 року, який було отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Сідак-Жарової Н.О. по електронній пошті 17 листопада 2021 року повідомив представника ОСОБА_1 , що ГУ ПФУ у Запорізькій області не вбачає підстав для надання інформації про нараховані (ненараховані) померлій ОСОБА_2 суми пенсії та суми недоотриманої пенсії за життя за період з 01 березня 2016 роу по 24 лютого 2018 року, окрім періоду зазначеного в довідці, направленої на запит нотаріуса.

Відповідач повідомив, що з 01 березня 2016 року виплата пенсії ОСОБА_2 припинена за результатами обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних, у зв`язку з чим пенсія ОСОБА_2 за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась.

Спірні правовідносини по справі виникли саме з приводу невиплати позивачу пенсії померлої матері в порядку спадкування за законом за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України та частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми 
неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини першої статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення", де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19). 

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та єдинним спадковим майном після її смерті є невиплачена пенсія за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року, яка за її розрахунком становить 84000, 00 грн з розрахунку( 3500х24 місяці).

Відповідач зазначає, що оскільки виплату пенсії ОСОБА_2 припинено з 01 березня 2016 року, в зв`язку з чим пенсія останній за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, а право на пенсію є особистим правом особи й припиняється з часу її смерті, тому позивач не має права щодо стягнення з відповідача ненарахованої пенсії померлої за весь час невиплати їй пенсії.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 серпня 2021 року виданого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області за реєстровим номером №1095 вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна є донька померлої ОСОБА_2 – ОСОБА_1 .. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з суми пенсії, що не була одержана за життя у розмірі 99206,03 грн, та належала спадкодавцю відповідно до довідки відділу опрацювання пенсійної документації № 2 управління з питань виплати пенсії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області від 01 березня 2022 року № 40.
Відповідно до цієї довідки залишок нарахованих але не виплачених коштів у сумі 99206, 03 грн становить саме за період з 25 лютого 2018 по 31 січня 2021 року.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погоджується й суд апеляційної інстанції, врахувавши наведені вище норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку доказам і доводам сторін, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання за нею права власності в порядку спадкування на недоотриману її померлою матір`ю ОСОБА_2 пенсію підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 успадкувала належні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Судом обґрунтовано враховано, що припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом. 

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20).

При цьому, суд правильно виходили з того, що оскільки ГУПФУ в Запорізькій області не надав довідки щодо недотриманої ОСОБА_2 пенсії за спірний період, а саме з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року, тому обгрунтовано зобов`язав відповідача здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , недоотримані ОСОБА_2 за життя пенсійні виплати за період з 01 березня 2016 року по 24 лютого 2018 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 

Обмеження у три роки на виплату нарахованої пенсії за минулий час, передбачені частиною першою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовуються тільки за наявності вини пенсіонера у несвоєчасному отриманні пенсії, тоді як належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність вини спадкодавця у неотриманні пенсії за життя, відповідачем не надано. 

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , отже успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення до органу ПФУ з вимогою про надання інформації щодо нарахованої, але не виплаченої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає права на обмеження цих виплат. 

Таким чином, висновки суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими (частина третя статті 89 ЦПК України). 

Наведені в обґрунтування апеляційної скарги доводи, є ідентичними доводам, викладеним у відзиві на позов, їм уже надавалася оцінка судом, а тому вони не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 09 грудня 2022 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Кочеткова І.В.