ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2022                                                                          Справа №  904/1331/22
м.Дніпро
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),
суддів: Верхогляд Т.А.,  Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання: Мацекос І.М., 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омела" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 у справі №904/1331/22 (Суддя    І.Ф. Мельниченко, повне рішення складено 03.10.2022)
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейсті Корн", м. Дніпро
до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Омела", м. Дніпро
про    стягнення штрафу у сумі 2 069 611,79 грн.
                                              
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
     31.05.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тейсті Корн" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення штрафу за договором поставки № 1360920ИО від 26.10.2020 у сумі 2 069 611,79 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 1360920ИО від 26.10.2020, в частині своєчасної поставки обладнання.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 у справі №904/1331/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейсті Корн" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омела" на користь позивача 2    069    611,79 грн. - штрафу, 31        044,19 грн. - судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що між сторонами у справі фактично було укладено змішаний договір, який містить елементи як договору поставки, так і договору підряду. В порушення умов зазначеного вище пункту 3.6 спірного договору, та пункту 4 специфікацій до нього, відповідачем фактично завершено поставку  товару з пропуском, встановленого в договорі строку, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних пусконалагоджувальних робіт та акти введення обладнання в експлуатацію від 19.08.2021, копії яких долучено до матеріалів справи.
2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись у рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Омела" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме:
-          суд першої інстанції не надав оцінку аргументам і доказам наданим відповідачем, врахував при винесені рішення лише аргументи та докази надані позивачем;
-          суд першої інстанції не прийняв до уваги відзив відповідача;
-          протягом виконання умов Договору, позивач в усному порядку неодноразово змінював умови договору. Саме з вини позивача було витрачено додатковий час на звільнення місця розташування обладнання, на погодження з виробником змін місця розташування обладнання, відсутність технічної можливості підключення обладнання;   
-          з моменту своєчасної поставки обладнання, позивач користуючись перевагою у розташуванні обладнання на належній йому території, пропускним режимом, відсутність у штаті належної кількості працівників для навчання, свідомо затягував підписання актів прийому передачі виконаних пусконалагоджувальних робіт і як наслідок повного розрахунку за Договором.
3. Узагальнені доводи інших учасників справи.
Позивач у відзиві просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, викладених у цьому відзиві.
4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2022 у справі № 904/1331/22: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Омела" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 у справі №904/1331/22; розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на    13.12.2022.
13.12.2022 у судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та обґрунтування своїх вимог і заперечень. 
13.12.2022    в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення слід залишити без змін з огляду на наступне.
5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.
26.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тейсті Корн" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омела" (Постачальник) укладено Договір поставки № 1360920ИО (далі – Договір).
Відповідно до пункту 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця обладнання в певній кількості, відповідної якості і за узгодженою ціною в порядку і строки, встановлені цим Договором, а також здійснити пусконалагоджувальні роботи такого обладнання в порядку і строки, передбачені цим Договором, а Покупець, зобов`язується прийняти і оплатити обладнання та виконані роботи на умовах, обумовлених в цьому Договорі. 
Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування обладнання, його кількість, комплектність, ціна, загальна вартість і порядок розрахунків вказуються у відповідних специфікаціях на поставку обладнання та технічному завданні, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Пункт 2.1 Договору: загальна вартість цього Договору визначається на підставі всієї вартості обладнання, зазначеної в Специфікаціях, банківських виписках та накладних на обладнання, за якими Покупцем було отримано та сплачено обладнання і які є невід`ємною частиною цього Договору.
Оплата обладнання здійснюється на підставі виставлених Постачальником рахунків-фактур в строки і в порядку, зазначених в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна обладнання, зазначена в специфікації, включає крім вартості обладнання, вартість його упаковки (тари) та маркування, а також вартість пусконалагоджувальних робіт (пункт 2.3 Договору).
Згідно з пунктом 3.1 Договору Постачальник зобов`язується здійснити поставку обладнання на базисних умовах поставки відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 DDP, склад Покупця, адреса складу: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру 5.
Поставка обладнання може також здійснюватися і на інших умовах, погоджених сторонами в специфікації до цього Договору.
Постачальник зобов`язується здійснити поставку обладнання в строк, що не перевищує строк, зазначений в специфікаціях на поставку обладнання (пункт 3.2 Договору).
Відповідно до пункту 3.6 Договору поставка товару вважається завершеною (обов`язок Постачальника щодо поставки Товару вважається виконаним в повному обсязі) з моменту передачі Постачальником товару та супровідної документації на товар Покупцю, здійснення організаційно-технічного керівництва виконання робіт по монтажу обладнання, яке буде здійснюватися силами Покупця або залученими ним третіми особами (шеф монтаж обладнання) та виконання пусконалагоджувальних робіт такого обладнання (включаючи підключення, запуск, налаштування обладнання, виведення обладнання на безперебійну роботу з встановленню продуктивністю, а також проведення навчання персоналу Покупця роботі на обладнанні не менш, ніж 3 календарних дні).
Фактом завершення поставки товару є підписання Покупцем Акту приймання-передачі виконаних пусконалагоджувальних робіт та товарної (видаткової) накладної на товар (дата якої не може передувати даті акту приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт), а також скріплення даних документів печаткою Покупця.
Право власності на товар переходить до Покупця з моменту передачі йому товару і супровідної документації на товар. Фактом передачі товару є підписання Покупцем акту приймання-передачі товару, а також скріплення даного документу печаткою Покупця.
Відповідно до пункту 5.2 Договору Постачальник виконує пусконалагоджувальні роботи доставленого обладнання протягом строку поставки обладнання, встановленого специфікацією.
Відповідно до пункту 10.1 Договору, цей Договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками і діє до 15.09.2021. При цьому закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Договором, а також від відповідальності за невиконання цих зобов`язань.
26.10.2020 між сторонами підписано наступні специфікації: 
специфікація № 1 на поставку лінії виготовлення американського попкорну 136.102.01 на суму 3954687,50 грн.;
специфікація № 2 на поставку автоматичної лінії для пакування попкорну 136.104.01 на суму 3 453162,50 грн.; 
специфікація № 3 на поставку мультиголівкового дозатора 021.83.10 на суму 325737,50 грн.; 
специфікація № 4 на поставку просіювала для кукурудзи для американського попкорну на суму 141625,00 грн.
29.01.2021 сторони виклали специфікацію № 1 в новій редакції, відповідно до якої відповідач зобов`язувався поставити позивачу лінію виготовлення американського попкорну 136.102.01 на суму 4357922,20 грн.
Пунктом 4 вказаних специфікацій сторони погодили, що Постачальник зобов`язаний здійснити поставку обладнання в строк, що не перевищує 125 (сто двадцять п`ять) робочих днів з моменту здійснення платежу, передбаченого п. 2.1 дійсної специфікації.
Позивачем здійснено наступні платежі:
- за специфікацією № 1 (в новій редакції) від 29.01.2021: 11.11.2020 – 200       000,00 грн.; 13.11.2020 – 200       000,00 грн., 24.11.2020 – 300       000, 00 грн.; 25.11.2020 – 300000,00 грн.; 30.11.2020 – 947343,75 грн.; 
- за специфікацією № 2 від 26.10.2020: 11.12.2020 – 500    000,00 грн.; 14.12.2020 – 500    000,00 грн., 15.12.2020 – 706581,25 грн.;
-  за специфікацією № 3 від 26.10.2020: 14.12.2020 – 162    868,75 грн.;
- за специфікацією № 4 від 26.10.2020: 16.12.2020 – 70 812,50 грн.
За специфікацією № 1 позивачем сплачено перший платіж 30.11.2020 на суму 1 947 343,75 грн., у зв`язку з чим останнім днем поставки є 02.06.2021.
За специфікацією № 2 позивачем сплачено перший платіж 15.12.2020 на суму 1706    851,25 грн., у зв`язку з чим останнім днем поставки є 17.06.2021.
За специфікацією № 3 позивачем сплачено перший платіж 14.12.2020 на суму 162 868,75 грн., у зв`язку з чим останнім днем поставки є 16.06.2021.
За специфікацією № 4 позивачем сплачено перший платіж 16.12.2020 на суму 70 812,50 грн., у зв`язку з чим останнім днем поставки є 16.12.2021.
Відповідач передав у період з 01.04.221 по 19.05.2021  позивачеві, передбачений умовами договору товар, що підтверджується видатковими  та товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.
Проте позивач зазначає, що в порушення умов пункту 3.6 Договору, та пункту 4 специфікацій до нього, відповідачем фактично завершено поставку  товару з пропуском, встановленого в договорі строку, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних пусконалагоджувальних робіт та акти введення обладнання в експлуатацію від 19.08.2021, копії яких долучено до матеріалів справи, що і стало причиною звернення позивача з відповідним позовом до суду.
За порушення прострочення поставки обладнання, більш ніж на 3 (три) календарних дні, сторони в договорі встановили відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 25% (двадцять п`ять відсотків) від вартості непоставленого в строк обладнання.  
Предметом доказування у справі є обставини своєчасної поставки товару відповідачем позивачеві.
6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.
Положенням ч. 1    ст. 638 ЦК України    визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами ч. 1, 8    ст. 181 ГК України    господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами    Цивільного кодексу України.
Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За приписами ч. 2    ст. 11 ЦК України    підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1    ст. 626 ЦК України    передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 ЦК України    передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статей    509,    526 ЦК України, статей    173,    193 ГК України    суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1    ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 4 специфікацій до Договору сторони погодили, що Постачальник зобов`язаний здійснити поставку обладнання в строк, що не перевищує 125 (сто двадцять п`ять) робочих днів з моменту здійснення платежу, передбаченого п. 2.1 специфікації.
Відповідно до пункту 3.6 Договору сторони при укладенні договору встановили, що поставка товару вважається завершеною (обов`язок Постачальника щодо поставки Товару вважається виконаним в повному обсязі) з моменту передачі Постачальником товару та супровідної документації на товар Покупцю, здійснення організаційно-технічного керівництва виконання робіт по монтажу обладнання, яке буде здійснюватися силами Покупця або залученими ним третіми особами (шеф монтаж обладнання) та виконання пусконалагоджувальних робіт такого обладнання (включаючи підключення, запуск, налаштування обладнання, виведення обладнання на безперебійну роботу з встановленню продуктивністю, а також проведення навчання персоналу Покупця роботі на обладнанні не менш, ніж 3 календарних дні).
Фактом завершення поставки товару є підписання Покупцем Акту приймання-передачі виконаних пусконалагоджувальних робіт та товарної (видаткової) накладної на товар (дата якої не може передувати даті акту приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт), а також скріплення даних документів печаткою Покупця.
Відповідно до матеріалів справи, Відповідач передав у період з 01.04.221 по 19.05.2021  позивачеві, передбачений умовами договору товар, що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними. 
Тобто відповідачем фактично завершено поставку  товару з пропуском, встановленого в договорі строку, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних пусконалагоджувальних робіт та акти введення обладнання в експлуатацію від 19.08.2021.
Стаття 610 Цивільного кодексу України  визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 1   ст. 216 Господарського кодексу України   встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно п.1  ст.218 Господарського кодексу України   підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Відповідно до п. 1        ст. 230 Господарського кодексу України        штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4   статті 231 Господарського кодексу України.
Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4  статті 231 Господарського кодексу України   встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
За порушення прострочення поставки обладнання, більш ніж на 3 (три) календарних дні, сторони в договорі встановили відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 25% (двадцять п`ять відсотків) від вартості непоставленого в строк обладнання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок суми штрафу, який складає 2 069 611,80 грн. позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства.
Відповідно до    ст.73 ГПК України    доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).
Згідно зі    ст. 76 ГПК України    належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1    ст. 77 ГПК України    передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до    ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до   ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказів виконання зобов`язання щодо поставки обладнання в строки, встановлені в спірному договорі, відповідач на момент розгляду спору не надав. Ця обставин сторонами не оспорюється.
Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, що вимоги позивача щодо стягнення розрахованого останнім суми штрафу обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.
7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги не обґрунтованими з огляду на п. 6 цієї постанови.
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є  такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні    ст.277 ГПК України    з викладених в апеляційній скарзі обставин.
Дійсно, матеріалами справи підтверджено, що затримка пуско-налагоджувальних робіт сталася по причині проблем в обладнанні (т.1, а.с.194).
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.
Аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Право скаржника порушено не було, доказів перешкод у здійсненні пуско-налагоджувальних робіт не надано.
9. Висновки за результатами розгляду апеляційної    скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні. 
10. Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омела" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 у справі №904/1331/22 залишити без задоволення.    
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 у справі №904/1331/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст складено  13.12.2022.

Головуючий суддя                                                      Л.М. Білецька

Суддя                                                                         Т.А.Верхогляд
                                                  
          Суддя                                                                           Ю.Б. Парусніков