УХВАЛА

26 вересня 2022 року 
м. Київ

справа №260/3026/20
адміністративне провадження №К/9901/36899/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., перевіривши касаційні скарги Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021
у справі №260/3026/20
за позовом ОСОБА_1 
до Закарпатської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Дванадцятої кадрової комісії прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора
про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 25.10.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на підставі пункту 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 06.12.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Закарпатської обласної прокуратури на підставі пунктів 1, 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
Оскільки касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Закарпатської обласної прокуратури стосуються одних і тих же судових рішень в одній справі, вони підлягають розгляду в одному касаційному провадженні.
За приписами пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що Офісом Генерального прокурора та Закарпатською обласною прокуратурою заявлено клопотання про розгляд справи за участю їхніх представників.
Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи встановлено, що судами попередніх інстанцій розгляд цієї справи відбувався у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Враховуючи положення пункту 1 частини першої статті 345 КАС України та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи викладене, справа може бути розглянута у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Керуючись статтями 340, 345 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:
1. Об`єднати касаційні скарги Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 в одне касаційне провадження.
2. Відмовити у задоволенні клопотань Офісу Генерального прокурора та Закарпатської обласної прокуратури про розгляд справи за участю їхніх представників.
3. Підготовчі дії у справі закінчити.
4. Справу призначити до розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

А.В. Жук,
Суддя Верховного Суду