Номер провадження: 33/813/1157/22
Номер справи місцевого суду: 947/16637/22 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. 
Доповідач Ігнатенко П. Я.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року                                                                 м. Одеса
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Ігнатенко П.Я., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 серпня 2022 року за ст.124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И Л А:
26 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав до Київського районного суду м.Одеси апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 серпня 2022 року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2022 року, що складає 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн. Одночасно з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав 21.09.2022 року, а тому, на його думку, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Тобто, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Як зазначено вище, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не моментом отримання її копії, а тому судом не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що про оскаржувану постанову він отримав 21.09.2022 року.
Оскаржувана постанова винесена місцевим судом 22 серпня  2021 року, а тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем строку подачі апеляційної скарги на постанову суду є 01 вересня 2022 року, однак, апеляційна скарга   ОСОБА_1 подана лише 26 вересня 2022 року.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 знав про існування справи відносно нього та був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи Київським районним судом м.Одеса, що підтверджується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).
Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова була надіслана до реєстру 24.08.2022 року, зареєстрована 24.08.2022 року, а оприлюднена 25.08.2022 року. 
Також в матеріалах справи містяться квитанції №0.0.2650226391.1 та №0.0.2650226787.1 від 22 серпня 2022 року (а.с.9) про оплату ОСОБА_1 штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та судового збору, що також свідчить про обізнаність скаржника з результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього 22.08.2022 року, а саме про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та про притягнення його до адміністративної відповідальності.  
Посилання скаржника на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 21.09.2022 року, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому не може бути прийнята судом до уваги.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання не містить.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Оскільки скаржником не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що перебувають у площині поважних, та які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом, суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1   строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 22 серпня 2022 року.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
У зв`язку з наведеним вище, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду міста Києва від 22 серпня 2022 року (справа №947/16637/22).
Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            П.Я.Ігнатенко