ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 вересня 2022 року           справа №200/12301/21 

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В. ,  Компанієць І.Д. ,  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 р.  у справі  № 200/12301/21 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації  про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                      ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (далі – відповідач), в якому просив:  визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2019-2020 роках у меншому розмірі ніж це передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та не виплаті коштів за 2021 рік, та не надання відповіді на звернення від 17.06.2021; зобов`язати Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації перерахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі 7354 грн., до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8190 грн., до 05 травня за 2019 рік у розмірі 6190 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позов задоволено частково, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1  щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; стягнув з Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1  недоплачену суму грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком в сумі 7354  гривні. В частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 17.06.2021 року відмовив.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням в частині обраного способу захисту права позивача, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не досліджено бездіяльність Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та не в повному розмірі за 2019 рік.  Також зважаючи на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 200/12301/21 вбачається, що у зв`язку з тим, що як вважає суд, строки звернення ним пропущені тому позивач втрачає можливість на отримання належного йому згідно Конституції України соціального захисту, а саме належних виплат щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за вказані роки. Враховуючи усі вищенаведені аргументи та відсутність будь-якого аналізу з боку суду змісту відзиву на позовну заяву, відсутність відповіді з боку суду на аргументи представника відповідача, наведення мотивів з боку суду щодо свого рішення, позивач вважає, що оскаржуване рішення по даній справі в зазначеній частині порушують право на справедливий розгляд.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дане судове рішення прийнято колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (а.с. 7-8, 10).
Позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27 листопада 2015 року (а.с. 9).
Позивача звернувся до Управління соціального захисту населення Волноваської РДА із вимогою нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 8845 грн., за 2020 рік у розмірі 8190 грн., за 2019 рік у розмірі 7485 грн. (а.с. 13-14). 
Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації листом від 24.06.2021 року № 09-19/4705 повідомило позивача, що бюджетні призначення за КПКВК 2501150, які затверджуються щороку законом про Державний бюджет України, є недостатніми для проведення виплат у розмірі визначеному Законом України від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” у редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV “Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та Законом України “Про жертви нацистських переслідувань”. Затверджений Законом України “Про державний бюджет України на 2021 рік” обсяг бюджетних призначень за КПКВК 2501150 на виплату разової грошової допомоги до 5 травня дозволить провести її у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету. Оскільки, вирішення питання виплати разової грошової допомоги до 5 травня може бути вирішено шляхом затвердження Міністерством фінансів України додаткових бюджетних призначень, Мінсоцполітики звернулось до Мінфіну з проханням про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2021 рік” та розглянути можливість збільшення бюджетних призначень за КПКВК 2501150 на суму 7,8 млрд. грн. , що дозволить здійснювати виплати разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах визначених Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та “Про жертви нацистських переслідувань” (а.с. 58-59).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-ХІV, яка передбачає розмір допомоги до 5 травня учасникам бойових дій як п`ять мінімальних пенсій за віком, та належним способом захисту порушеного права є стягнення з відповідача недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі - Закон №3551-XII).
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007 року.
В подальшому Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 02 березня 2016 року, № 233 від 05 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року та № 112 від 19 лютого 2020 року, від 08 квітня 2021 року № 325, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.
Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України визначено наступні розміри виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій: в 2021 році – 1491,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2021 року № 325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань».
Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
 При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.
Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. 
Водночас Кабінет Міністрів України у Постанові від 08 квітня 2021 року № 325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 12 цього Закону.
Отже, на час виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова від 08 квітня 2021 року № 325.
Виходячи із визначених у частині 4  статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги  у 2021 році слід застосовувати не Постанову від 08 квітня 2021 року № 325, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.
Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 28 вказаного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2021 рік” від 15 грудня 2020 року установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2021 року становить 1769,00 грн.
Отже, розмір разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у 2021 році становить 8 845,00 грн (1769,00 грн х 5).
Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено в 2021 році у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному рішенні висновок про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі та необхідності його відновлення шляхом визнання протиправними дій відповідача в частині відмови у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року в належному розмірі та зобов`язання сплатити недоплачену суму допомоги.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 13 січня 2021 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20)
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги позивач не погоджується з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2019 та 2020 роки. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не досліджено бездіяльність Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та не в повному розмірі за 2019 рік.
Як вбачається зі змісту рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року судом дійсно не досліджувалось питання наявності бездіяльності Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та не в повному розмірі за 2019 рік.
Разом з цим як встановлено судом, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у цій справі відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, залишено без руху позовну заяву, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду вмотивованого клопотання про поновлення строків  звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у цій справі відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку звернення до суду, повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації в частині  визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення  Волноваської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2019 рік у меншому розмірі ніж це передбачено частиною 5 статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та взагалі не виплаті коштів за 2020 рік, зобов`язання Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації перерахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8190 грн., до 05 травня за 2019 рік у розмірі 6190 грн.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення  Волноваської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за  2021 рік у меншому розмірі ніж це передбачено частиною 5 статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а також щодо не надання відповіді на звернення від 17.06.2021 року, зобов`язання Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації перерахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі 7354 грн., відкрито провадження в адміністративній справі № 200/12301/21.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не оскаржував та не оскаржує ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та не в повному розмірі за 2019 рік. Ухвала суду набрала законної сили.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 293 КАС України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з підстав не розгляду позовних вимог щодо яких існує нескасоване судове рішення про повернення позову в цій частині. 
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України,
                                                            ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 р.  у справі  № 200/12301/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5  ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано 14 вересня 2022 року

Суддя-доповідач                                                                             Е.Г. Казначеєв  

Судді                                                                                                 І.Д. Компанієць

                                                                                                          А.В. Гайдар