ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 380/7555/22 пров. № А/857/10855/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                                Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                     Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року, ухвалене суддею Брильовським Р.М. у м. Львові у справі № 380/7555/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дій

                                                             В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 17.02.2022 року № 913270150215 щодо відмови у перерахунку пенсії за віком із врахуванням довідок від 25.06.2015 року № 03-06.22, № 03-06.23, № 03-06.24, № 03-06.25, № 03-06.26, № 03-06.27, від 22.06.2016 року № 03-02.13 виданих ООО «РИВЕРА-СЕРВИС»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з часу її призначення із врахуванням довідок від 25.06.2015 року № 03-06.22, № 03-06.23, № 03-06.24, № 03-06.25, № 03-06.26, № 03-06.27, від 22.06.2016 року № 03-02.13 виданих ООО «РИВЕРА-СЕРВИС», починаючи з 10.03.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 17.02.2022 року № 913270150215 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком із врахуванням довідок від 25.06.2015 року № 03-06.22, № 03-06.23, № 03-06.24, № 03-06.25, № 03-06.26, № 03-06.27, від 22.06.2016 року № 03-02.13 виданих ООО «РИВЕРА-СЕРВИС»
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з часу її призначення із врахуванням довідок від 25.06.2015 року № 03-06.22, № 03-06.23, № 03-06.24, № 03-06.25, № 03-06.26, № 03-06.27, від 22.06.2016 року № 03-02.13 виданих ООО «РИВЕРА-СЕРВИС», з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.
Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у трудовій книжці та довідках виданих ООО «РИВЕРА-СЕРВИС» є необхідні дані для врахування стажу та заробітку з метою перерахунку пенсії. 
Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити адміністративний позов.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд не врахував ту обставину, що відсутні первинні документи про підтвердження стажу роботи позивача та заробітної плати у період за який видані довідки, а також відсутні документи, які підтверджують сплату страхових внесків за цей час.
Тому відповідач вважає, що вірно відмовив у перерахунку пенсії позивача.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як працівник зі стажем роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення.
11.02.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про перерахунок пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянувши заяву та додані до неї документи, 17.02.2022 року прийняло рішення № 91327015021 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки відсутні документи про сплату страхових внесків від Державної Установи Пенсійного фонду Російської Федерації.
25.02.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 01.04.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивачу, що довідки про заробітну плату від 25.06.2015 року № 03-06.22, № 03-06.23, № 03-06.24, № 03-06.25, № 03-06.26, № 03-06.27, від 22.06.2016 року № 03-02.13 видані ООО «РИВЕРА-СЕРВИС» не були враховані для призначення та перерахунку пенсії, оскільки не були підтверджені первинними документами.
Не погодившись з таким рішенням та діями відповідачів позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно із частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.
Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Апеляційний суд встановив те, що трудова книжка позивача містить записи про роботу позивача на території Російської Федерації:
з 31.12.2003 року по 30.02.2010 року -  робота токарем 6 розряду вахтовим методом в ремонтно-механічній дільниці ООО «Ноябрьская центральная трубная база» в порядку переведення з ОАО «Сибнефть Ноябрьскнефтегаз управления материально-технического снабжения»;
з 01.03.2010 року по 24.09.2013 року - робота в ремонтно-механічному цеху токарем 6 розряду вахтовим методом;
з 30.11.2013 року по 26.08.2014 року - робота в ремонтно-механічному цеху бетонщиком 5 розряду вахтовим методом;
з 27.11.2014 року по 03.10.2017 року - робота в ремонтно-механічному цеху токарем 6 розряду вахтовим методом.
ООО «Ноябрьская центральная трубная база» реорганізована у формі приєднання до ООО «РИМЕРА-СЕРВИС».
Крім того, у матеріалах справи є довідки ООО «РИМЕРА-СЕРВИС» від 25.06.2015 року № 03-06.22, № 03-06.23, № 03-06.24, № 03-06.25, № 03-06.26, № 03-06.27, від 22.06.2016 року № 03-02.13 про заробіток позивача, що враховується при нарахуванні пенсії. Довідка складена з урахуванням коефіцієнту 1,7 та надбавок. З указаних сум виплат здійснювалися відрахування до ПФ РФ за встановленими тарифами.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Україна та Російська Федерація є учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Згідно зі статтею 6 цієї Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при призначенні та перерахунку пенсії.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах, зокрема, від 31.10.2018 року у справі № 459/955/15-а, від 27.02.2018 року у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 року у справі № 686/4998/15.
Крім того, у вказаних вище довідках про заробітну плату позивача зазначено, що із сум виплат заробітної плати здійснювалися відрахування до ПФ РФ за встановленими тарифами. 
Водночас, апеляційний суд додатково зазначає, що, у будь-якому випадку, особа не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, та, відповідно, не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії цій особі періоду його роботи.
Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 17.07.2019 року у справі № 144/669/17.
Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що відповідач прийняв протиправне рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії за віком з урахуванням вказаних вище довідок, з огляду на що у відповідача є відповідний обов`язок здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з часу її призначення із врахуванням цих довідок.
Вказаний висновок є підставою для задоволення позову.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі № 380/7555/21 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 19.10.2022 року