ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3957/22 Справа № 201/4050/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року                                                                м. Дніпро
       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р. 
секретар судового засідання: Заворотний К.Я.

сторони
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 
третя особа із самостійними вимогами:  ОСОБА_3 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, апеляційну скаргу  ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року, яке постановлене суддею Федоріщевим С.С., в місті Дніпро, відомості про дату складання повного тексту відсутні,- 
                                       В С Т А Н О В И В:
       У квітні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 заборгованість за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додатковою угодою №1 до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року від 03.07.2019 року у розмірі 473 784,26 грн; визнати за позивачем право власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S», колір «чорний», рік випуску «2016», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; визнати за позивачем право власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S100D», колір «сірий», рік випуску «2018», VIN НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .
       В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05.01.2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено Договір доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року. Відповідно до п.1.1 цього Договору ОСОБА_2 зобов`язався від імені та за рахунок коштів , належних ОСОБА_1 вчинити наступні дії: зареєструватися та прийняти участь в електронному аукціоні з продажу автомобілів в Сполучених Штатах Америки; придбати в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів автомобіль марки «Tesla», (надалі – Автомобіль); забезпечити доставку на територію України придбаний в Сполучених Штатах Америки Автомобіль на електронному аукціоні з продажу автомобілів; здійснити процедуру митного оформлення Автомобіля; здійснити державну реєстрацію Автомобіля; здійснити необхідний ремонт Автомобіля для відновлення його робочого стану; продати Автомобіль, який було придбано в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів протягом 1 (одного) року з моменту реєстрації на території України. Загальна вартість Автомобіля в момент придбання в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів з урахуванням вартості необхідних ремонтних робіт для відновлення робочого стану Автомобіля мала не перевищувати суму 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США. У разі якщо автомобіль не буде проданий протягом одного року з моменту реєстрації на території України, повірений зобов`язаний повернути довірителю грошові кошти у розмірі 88 000 доларів США. 
       Згідно Додаткової угоди № 1 від 03.07.2019 року до Договору доручення № 1/05/01/18 від 05.01.2018 року, сторони домовились стосовно придбання ще одного автомобіля марки «Tesla» у межах суми 65 000 доларів США. За умовами Додаткової угоди ОСОБА_2 зобов`язався від імені та за рахунок коштів, належних ОСОБА_1 вчинити наступні дії: зареєструватися та прийняти участь в електронному аукціоні з продажу автомобілів в Сполучених Штатах Америки; придбати в Сполучених Штатах Америки, придбати в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів 2 автомобілі марки «Tesla»; забезпечити доставку на територію України придбаних в Сполучених Штатах Америки Автомобіль на електронному аукціоні з продажу автомобілів; здійснити процедуру митного оформлення Автомобілів; здійснити державну реєстрацію Автомобілів; здійснити необхідний ремонт Автомобілів для відновлення їх робочого стану; продати Автомобілі, які було придбано в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів протягом 6 місяців з моменту реєстрації на території України за вартістю: загальна вартість Автомобіля -1 мала не перевищувати 80000 доларів США, загальна вартість Автомобіля -2 мала не перевищувати 65 000 доларів США. У разі не продажу Автомобіля-1 протягом одного року з моменту реєстрації на території України, ОСОБА_2 зобов`язаний повернути грошові кошти у розмірі 88 000 доларів США, у разі не продажу Автомобіля -2 протягом 6 місяців з моменту реєстрації на території України, ОСОБА_2 зобов`язаний повернути ОСОБА_1 71 500 доларів США; Повірений зобов`язався повідомляти Довірителя про виконання дій визначених у п.1.1. вказаного Договору, шляхом направлення на електронну пошту Довірителя письмового повідомлення.
       Розписками № 1/05/01/18 від 05.01.2018 року та 3 2/03/07/19 від 03.07.2019 року підтверджено факт передачі позивачем грошових коштів у сумі 80 000 та 65 000 доларів США відповідачу для придбання вказаних вище Автомобілів.
       Позивач ОСОБА_1 , зазначив що, зі свого боку, виконав свої зобов`язання, як довіритель, а ОСОБА_2 зареєструвався та прийняв участь в електронному аукціоні з продажу автомобілів в Сполучених Штатах Америки; придбав в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів два автомобілі марки «Tesla», (надалі – Автомобілі); забезпечив доставку на територію України придбаних в Сполучених Штатах Америки Автомобілів на електронному аукціоні з продажу автомобілів; здійснив процедуру митного оформлення Автомобілів; здійснив державну реєстрацію Автомобілів; здійснив необхідний ремонт Автомобілів для відновлення їх робочого стану, однак порушив умови Договору, зареєструвавши за собою, а не за довірителем право власності на придбані автомобілі, не здійснив продаж автомобілів у встановлені, згідно Договору, строки та відмовився повертати залишок грошових коштів. 
       11.06.2021 року третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та просила суд визнати за нею право власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S», рік випуску «2018», VIN НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , так як в період з 24.06.2011 року по 15.04.2021 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбу, а придбані в 2018 та 2019 роках автомобілі, зареєстровані на ім`я її колишнього чоловіка. 
       Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та визнання права власності задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додатковою угодою №1 від 03.07.2019 року до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року, у розмірі 278 957,46 грн. (двісті сімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень сорок шість копійок).
       Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S», колір «чорний», рік випуску «2016», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та право власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S100D», колір «сірий», рік випуску «2018», VIN НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .
       В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 – відмовлено.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 565,71 грн (десять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень сімдесят одна копійка) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
       В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль Tesla model S 2018 року випуску VIN 5YJSA1E23JF244153 державний номерний знак НОМЕР_4 - відмовлено.
       В апеляційній скарзі, третя особа, яка заявила самостійні вимоги — ОСОБА_3 , посилаючись на не повне зясування обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додатковою угодою №1 до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року від 03.07.2019 року, у розмірі473 784, 26 грн., визнання за ним права власності на автомобіль  марки  «Tesla», модель «Model S», колір «чорний», рік випуску «2016», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та право власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S100D», колір «сірий», рік випуску «2018», VIN НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль марки «Tesla», «Model S100D», державний номерний знак НОМЕР_4 .
       Вважає, що суд безпідставно ухвалою від 22.09.2021 року, відмовив ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про витребування у відповідача оригіналів документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, не дослідивши докази, які могли б підтвердити або спростувати заперечення щодо фіктивності договору та похідної від нього документації, судом безпідставно проігноровано усне клопотання апелянта про визнання обов`язковою особисту явку відповідача та позивача у судове засідання. Вважає, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та звернення з позовними вимогами ОСОБА_1 до суду виник після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , коли з`явились наміри розподілу майна, набутого під час шлюбу.
       Також, звертає увагу суду на відсутність доказів відправлення та отримання повідомлень № 1-10 і відповідей на повідомлення № 1-10, засобами електронного зв`язку на протязі 2018 -2021 років. 
       У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Трушев О.П., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
       Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення скасувати, та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення та задовольнити позов ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, наданого відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
       Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, згідно договору доручення, 05.01.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року. (т.1 а.с.13-15) 
       Відповідно до п.1.1 Договору ОСОБА_2 зобов`язався від імені та за рахунок ОСОБА_1 вчинити відповідні дії: 1) Зареєструватися та прийняти участь в електронному аукціоні з продажу автомобілів в Сполучених Штатах Америки; 2) Придбати в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів автомобіль марки «Tesla», що користується підвищеним попитом на ринку вторинних авто в Україні (надалі – Автомобіль); 3) Забезпечити доставку на територію України придбаний в Сполучених Штатах Америки Автомобіль на електронному аукціоні з продажу автомобілів; 4) Здійснити процедуру митного оформлення Автомобіля; 5) Здійснити державну реєстрацію Автомобіля; 6) Здійснити необхідний ремонт Автомобіля для відновлення його робочого стану; 7) Продати Автомобіль, який було придбано в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів протягом 1 (одного) року з моменту реєстрації на території України за вартістю, яка розраховується наступним чином: Х+Y+А+Z = вартість продажу; Х - вартість автомобіля в момент придбання в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів; Y - вартість ремонтних робіт для відновлення робочого стану автомобіля; А – сума вартості доставки автомобіля на територію України, комісійних виплат організатору аукціону, поштових послуг, митних зборів, державного мита за реєстрацію автомобіля на території України; Z – 20% від суми X+Y+А. 8) Загальна вартість Автомобіля в момент придбання в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів з урахуванням вартості необхідних ремонтних робіт для відновлення робочого стану Автомобіля має не перевищувати суму 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США. 9) У разі якщо Автомобіль не буде проданий протягом 1 (одного) року з моменту реєстрації на території України, Повірений зобов`язується повернути Довірителю грошові кошти у розмірі 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) доларів США. 10) Повірений зобов`язаний повідомляти Довірителя про виконання дій визначених у п.1.1. цього Договору, шляхом направлення на електронну пошту Довірителя письмового повідомлення.
       Пунктом 2 Договору було передбачено, що за здійснення дій, що визначені у п. 1.1 цього Договору, Довіритель зобов`язується виплатити Повіреному винагороду, яка розраховується наступним чином: «10% Х вартість продажу = винагорода». 
       Відповідно до п.2.2. Договору Довіритель зобов`язується протягом 3 (трьох) днів після надання Довірителеві звіту Повіреного про виконання доручення, виплатити Повіреному грошову суму, визначену у п. 3.1 цього Договору. 
       Згідно з п.3.1. Договору Повірений зобов`язаний виконати доручення протягом 2 (двох) років з моменту підписання цього Договору. Відповідно до п. 7.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє моменту його виконання.
       Згідно розписки №1/05/01/18 від 05.01.2018 року , 05.01.2018 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США для виконання ОСОБА_2 доручення за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року. (т.1 а.с.16) 
       27.07.2018 року між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 було підписано Акт виконаних робіт щодо виконання доручення з придбання, доставки та ремонту автомобіля «Tesla», модель «Model S», рік випуску 2016. Зазначеним актом було визначено, що вартість послуг ОСОБА_2 на зазначену дату складає – 4000 доларів США. (т. 1 а.с. 104)
       03.07.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Додаткову угоду №1 до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року від 03.07.2019 року. Відповідно до п.1 Додаткової угоди: Сторони дійшли згоди викласти пункт 1.1. Договору у наступній редакції: «1) Зареєструватися та прийняти участь в електронному аукціоні з продажу автомобілів в Сполучених Штатах Америки; 2) Придбати в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів 2 (два) автомобілі марки «Tesla» (надалі – Автомобіль-1 та Автомобіль-2), в подальшому разом іменовані «Автомобілі»; 3) Забезпечити доставку на територію України придбані в Сполучених Штатах Америки Автомобілі на електронному аукціоні з продажу автомобілів; 4) Здійснити процедуру митного оформлення Автомобілів; 5) Здійснити державну реєстрацію Автомобілів; 6) Здійснити необхідний ремонт Автомобілів для відновлення їх робочого стану; 7) Продати Автомобілі, які було придбано в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів протягом 6 (шести) місяців з моменту реєстрації на території України за вартістю, яка розраховується наступним чином: Х+Y+А+Z = вартість продажу. Х - вартість автомобіля в момент придбання в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів; Y - вартість ремонтних робіт для відновлення робочого стану автомобіля; А – сума вартості доставки автомобіля на територію України, комісійних виплат організатору аукціону, поштових послуг, митних зборів, державного мита за реєстрацію автомобіля на території України; Z – 20% від суми X+Y+А; 8) Загальна вартість Автомобіля-1 в момент придбання в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів з урахуванням вартості необхідних ремонтних робіт для відновлення робочого стану Автомобіля-1 має не перевищувати суму 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США. Загальна вартість Автомобіля-2 в момент придбання в Сполучених Штатах Америки на електронному аукціоні з продажу автомобілів з урахуванням вартості необхідних ремонтних робіт для відновлення робочого стану Автомобіля-2 має не перевищувати суму 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США. 9) У разі якщо Автомобіль-1 не буде проданий протягом 1 (одного) року з моменту реєстрації на території України, Повірений зобов`язується повернути Довірителю грошові кошти у розмірі 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) доларів США. У разі якщо Автомобіль-2 не буде проданий протягом 6 (шести) місяців з моменту реєстрації на території України, Повірений зобов`язується повернути Довірителю грошові кошти у розмірі 71 500 (сімдесят одна тисяча п`ятсот) доларів США.»; 10) Повірений зобов`язаний повідомляти Довірителя про виконання дій визначених у п.1.1. цього Договору, шляхом направлення на електронну пошту Довірителя письмового повідомлення.» Згідно з п.2 Додаткової угоди Сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 Договору у наступній редакції: «3.1. Повірений зобов`язаний виконати доручення до 31.12.2020 року» Відповідно до п.п.3, 4 Додаткової угоди всі інші умови Договору залишаються без змін. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами і діє протягом строку дії Договору. (т.1 а.с. 34, 35).
       Згідно розписки№2/03/07/19, 03.07.2019 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 65 000 доларів США. (т.1 а.с.36).
       30.06.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було підписано Акт виконаних робіт щодо виконання доручення з придбання, доставки та ремонту автомобіля «Tesla», модель «Model S100D», рік випуску 2018. Зазначеним актом було визначено, що вартість послуг ОСОБА_2 на зазначену дату складає 3 000 доларів США.
       Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , 18.07.2018 року зазначений транспортний засіб зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 .(т.1 а.с.47).
       Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , 24.06.2020 року зазначений транспортний засіб зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 .(т.1 а.с.48).
       Частково задовольняючи позовні вимоги  ОСОБА_1 , та визнаочи за ним право власності на автомобілі: марки «Tesla», модель «Model S», колір «чорний», рік випуску «2016», VIN  НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; та марки «Tesla», модель «Model S100D», колір «сірий», рік випуску «2018», VIN  НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4  та стягуючи з ОСОБА_2  заборгованість за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додатковою угодою №1 від 03.07.2019 року до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року, у розмірі 278 957,46 грн, суд, виходив с того, що п.1.1 Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року було визначено, що ОСОБА_2  зобов`язався від імені та за рахунок  ОСОБА_1  вчинити дії щодо придбання в США автомобілів марки «Tesla», організувати доставку автомобілів з США до України, здійснити процедури митного оформлення та державної реєстрації автомобілів, що на виконання Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додаткової угоди №1 від 03.07.2019 року до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року,  ОСОБА_2  було отримано грошові кошти від ОСОБА_1  у розмірі 145000 доларів США. Згодом, за рахунок зазначених коштів  ОСОБА_2  було придбано два автомобіля марки «Tesla» на електронному аукціоні в США, натомість ОСОБА_2 , у порушення умов Договору та положення ст.1000 ЦК України, зареєстрував право власності на автомобілі за собою, а не за ОСОБА_1  та те, що ОСОБА_2  має право на отримання оплати своїх послуг, яка була зафіксована в актах виконаних робіт.
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами, ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що нею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження придбання спірного автомобіля ОСОБА_2 за кошти сім”ї у період шлюбу. 
       Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
       Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
       Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Згідно з частинами першою, четвертою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
       Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
       Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.
       Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
       У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
       Правове регулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є транспортні засоби, здійснюється на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388).
       Пунктом 8 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
       Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу.
       Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспекції, не допускається.
       Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
       Згідно з пунктом 12 Порядку № 1388 здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200), оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України).
       Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС України або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС України видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі (пункт 17 Порядку №1200).
       Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
       За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
       Позивачем за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
       Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
       Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 17 жовтня 2019 року у справі № 380/11122/16 (провадження № 61-30234св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 761/18330/15-ц (провадження № 61-18861св18), від 28 листопада 2018 року у справі № 662/397/17 (провадження № 61-24913св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 757/488/16-ц (провадження № 61-23233св18), від 20 червня 2018 року у справі № 682/2009/16-ц (провадження № 61-19946св18).
       Частиною першої статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Відповідно до положень статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права.
       Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). 
       У §145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Chahal v. the United Kingdom (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.         Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.
        Статтею 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі Афанасьєв проти України від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
       Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у Постанові від 02 лютого 2022 року,справа № 202/3508/20, провадження № 61-16077св21
       Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
       Сутність та правова природа цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.
       Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).
       Згідно статті 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.
       Статтею 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
       Із аналізу зазначених норм матеріального права вбачається, що невиконання договору доручення в частині оформлення на позивача права власності не є підставою для задоволення позову про визнання за позивачем права власності на спірні автомобілі, оскільки законом передбачений особливий порядок набуття транспортних засобів у власність. Без належного укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не вважається що позивач набув таке право на підставі договору доручення.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки згідно п.1.1 Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року, у разі якщо автомобіль не буде проданий протягом одного року з моменту реєстрації на території України, повірений зобов`язаний повернути довірителю грошові кошти у розмірі 88 000 доларів США. Згідно Додаткової угоди № 1 від 03.07.2019 року до Договору доручення № 1/05/01/18 від 05.01.2018 року, у разі не продажу Автомобіля-1 протягом одного року з моменту реєстрації на території України, ОСОБА_2 зобов`язаний повернути грошові кошти у розмірі 88 000 доларів США, у разі не продажу Автомобіля -2 протягом 6 місяців з моменту реєстрації на території України, ОСОБА_2 зобов`язаний повернути ОСОБА_1 71 500 доларів США; Повірений зобов`язався повідомляти Довірителя про виконання дій визначених у пю1.1. вказаного Договору, шляхом направлення на електронну пошту Довірителя письмового повідомлення.1.1
       Тобто, умовами договору та додаткової угоди до договору передбачена відповідальність за невиконання умов договору у вигляді сплати грошових коштів.
       Зважаючи на викладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S», колір «чорний», рік випуску «2016», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та права власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S100D», колір «сірий», рік випуску «2018», VIN НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 . У зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні зазначених позовних вимог, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права. Належним способом захисту порушеного права могло бути пред`явлення вимог щодо належного виконання умов Договору доручення та додаткової угоди до договору доручення та наслідків їх неналежного виконання, в рамках якого може бути вирішено питання щодо належності спірних автомобілів до спільної сумісної власності відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 .
       Крім того, зважаючи, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додатковою угодою №1 від 03.07.2019 року до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року, є похідними від розгляду вимог щодо належного виконання договору доручення та додаткової угоди до договору доручення, рішення в цій частині також підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в іх задоволенні.
       Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно ухвалою від 22.09.2021 року, відмовив ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про витребування у відповідача оригіналів документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, не дослідивши докази, які могли б підтвердити або спростувати заперечення щодо фіктивності договору та похідної від нього документації, судом безпідставно проігноровано усне клопотання апелянта про визнання обов`язковою особисту явку відповідача та позивача у судове засідання, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та звернення з позовними вимогами ОСОБА_1 до суду виник після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , коли з`явились наміри розподілу майна, набутого під час шлюбу, та відсутність доказів відправлення та отримання повідомлень № 1-10 і відповідей на повідомлення № 1-10, засобами електронного зв`язку на протязі 2018 -2021 років, колегія суддів не бере до уваги, оскільки у задоволені позову відмовлено у зв`язку з обранням ОСОБА_1 неналежного способу захисту порушеного права.
       ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  заборгованості за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додатковою угодою №1 до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року від 03.07.2019 року, у розмірі 278 957,46 грн. (двісті сімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень сорок шість копійок); визнання за  ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S», колір «чорний», рік випуску «2016», VIN  НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2  та права власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S100D», колір «сірий», рік випуску «2018», VIN  НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4  та стягнення з ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1  10 565,71 грн (десять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень сімдесят одна копійка) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимогам, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
       В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
                                       П О С Т А Н О В И В:
       
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити.
       Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додатковою угодою №1 до Договору доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року від 03.07.2019 року, у розмірі 278 957,46 грн. (двісті сімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень сорок шість копійок); визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S», колір «чорний», рік випуску «2016», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та права власності на автомобіль марки «Tesla», модель «Model S100D», колір «сірий», рік випуску «2018», VIN НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 та стягнення з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 10 565,71 грн (десять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень сімдесят одна копійка) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимогам.
       В іншій частині рішення суду залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
       Повний текст постанови складено 03 червня 2022 року.

Головуючий: А. П. Барильська 

Судді: Н. М. Деркач
                               
                                                                        Т. Р. Куценко