Справа № 303/7362/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        28 вересня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        ГОТРИ Т.Ю., СОБОСЛОЯ Г.Г.
за участю секретаря                ТЕРПАЙ С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 303/7362/20 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 березня 2021 року, повний текст якого складено 23 березня 2021 року, головуючий суддя Монич В.О., -

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» заявою від 29.10.2020, що надійшла до Мукачівського міськрайонного суду 02.12.2020, звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 мотивуючи таким.
16.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг і на підставі підписаної цього дня заяви отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 11000,00 грн. Сторони за правилами договору приєднання уклали кредитний договір, умови якого зафіксовані в Умовах і Правилах надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору і з якими відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві. Відносини між банком і клієнтом можуть регулюватися як шляхом підписання окремих документів, так і шляхом обміну інформацією іншими засобами (через веб-сайт банку www.privatbank.ua, sms-повідомлення). Підписання цих Умов і Правил позичальником не вимагається.
Відповідач отримав кредитні кошти, користувався картковим рахунком, що підтверджує наявність кредитних правовідносин між сторонами. Погашення заборгованості за кредитним договором позичальник повинен був здійснювати шляхом щомісячних платежів у розмірі не менше визначеного відповідно до п. 1.1.1.60. договору мінімального обов`язкового платежу.
Позичальник зобов`язаний був сплачувати відсотки за користування кредитом за ставками, що були зазначені в Тарифах, які діяли на дату їх нарахування та були викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, а в разі порушення зобов`язань повинен був сплатити пеню в розмірі, розрахованому відповідно до Тарифів, які діяли на дату їх нарахування (п.п. 2.1.1.12.6., 2.1.1.12.6.1. договору).
Відповідно до п. 2.1.1.2.12. договору, з 01.03.2019 в разі порушення зобов`язань із повернення кредиту, сплати процентів, неустойки, інших зобов`язань, починаючи зі 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта він зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом та процентами від суми неповерненого у строк кредиту, які згідно зі ст. 625 ч. 2 ЦК України встановлюються у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold».
У силу положень ст. 1050 ч. 2 ЦПК України, п. 2.1.1.12.10. договору, в разі невиконання боржником своїх зобов`язань за договором банк управі вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всього належного за договором, включно з підвищеними відсотками та неустойкою.
Пунктом 2.1.1.2.1. договору передбачено, що він діє на протязі 20-ти років з моменту його підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Банк свої зобов`язання за договором виконав, надав кредитні кошти, а відповідач свої порушив і спричинив виникнення боргу, який станом на 26.10.2020 склав 26333,24 грн, із яких заборгованість: за простроченим кредитом – 17677,05 грн, за простроченими відсотками – 7479,66 грн, за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 УК України – 1176,53 грн.
Посилаючись на ці обставини, на порядок виконання договірних зобов`язань та на передбачене договором і нормами ЦК України право банку достроково вимагати повернення всього заборгованого, банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 16.04.2018 у розмірі 26333,24 грн із вищеперерахованими її елементами та покласти на нього судові витрати.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.03.2021 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 16.04.2018 у розмірі 17677,05 грн, у задоволенні інших вимог позову відмовлено, стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1411,03 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не були виконані передбачені законом правила укладення кредитного договору, у справі немає доказів погодження сторонами умов щодо сплати відсотків і неустойки, тому на користь банку можуть бути стягнуті лише фактично отримані від нього відповідачем кошти.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване в частині відмови в стягненні з відповідача відсотків за кредитним договором. Доводи скарги зводяться до такого.
Сторони в належній, погодженій між ними формі уклали за правилами договору приєднання кредитний договір, що відповідає вимогам закону. Відповідач підписав анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, погодився з умовами договору, в тому числі, щодо базової та підвищеної відсоткової ставки, отримав кредитну картку, отримав кредитні кошти та користувався ними, частково виконував свої зобов`язання за договором і спричинив борг, який підлягає сплаті.
Згідно з судовою практикою Верховного Суду, не можна вважати неукладеним кредитний договір після його повного чи часткового виконання сторонами; саме по собі посилання на неознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин; умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору і підпис під ними не потрібен.
Правова позиція, висловлена Верховним Судом у справі № 342/180/17, не може бути застосована в даній справі, оскільки в ній мають місце інші правовідносини та фактичні обставини, а саме, умови договору були погоджені сторонами належним чином, суду була надана конкретна редакція умов і правил надання банківських послуг, з якою погодився відповідач.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою, з якої прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомати, розплачувався за товар в магазині, частково погашав заборгованість за наданим кредитом. Проти позову відповідач не заперечував.
Відповідно до закону користування кредитними коштами є платним, суд не мав підстав відмовляти в стягненні відсотків за користування кредитними коштами. Це, крім іншого, ставить під загрозу економічну безпеку банку та держави.
Суд належним чином не перевірив доводів позивача та не оцінив надані ним докази в сукупності.
Позивач просить рішення суду скасувати в частині відмови в позові та задовольнити вимоги повністю.

Відповідач  ОСОБА_1 рішення суду не оскаржує, відзиву на апеляцію позивача не подавав. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Дурдинець Р.Ю., яка апеляцію підтримала, розглянувши відповідно до ст. 372 ч. 2 ЦПК України справу за відсутності відповідача  ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Суд першої інстанції розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позивачем вимог, з наведених ним підстав, на підставі доказів, поданих учасниками справи; апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього; апеляційним судом не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 4, 6 ЦПК України).

У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України щодо кредитних зобов`язань та у відповідній частині щодо захисту прав споживачів у редакції, що була чинною на час їх виникнення.

16.04.2018  ОСОБА_1 підписав у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 11).

Анкета-заява містить ідентифікуючі дані щодо  ОСОБА_1 , у цій заяві відсутня будь-яка інформація про умови кредитування, а також міститься текст такого змісту: «Підписанням цієї анкети-заяви я відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого я отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджуюсь зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах, … . Зі змінами Умов і правил … зобов`язуюсь ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua»

Анкету-заяву 16.04.2018 підписано також працівником банку ОСОБА_2 .

До позовної заяви позивач додав «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»» (а.с. 12), що містить одночасно такі умови кредитування:

«Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зокрема:
базова процентна ставка – 3,0% на місяць; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 – нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50,00 грн; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;
до цих умов міститься примітка такого змісту: «з 01.01.2013 всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»;

«Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зокрема:
базова процентна ставка – 2,5% на місяць, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 – 2,9%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 – 3,6%; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 – 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн; ПЕНЯ = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;

«Універсальна Contract» зокрема:
базова процентна ставка – 1,7% на місяць; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 – 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; щомісячна комісія за кредитне обслуговування карти – 15,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = 0,0001% від заборгованості, але не менше 50,00 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;
до цих умов міститься примітка такого змісту: «з 01.09.2014 проводиться зміна тарифного плану «Універсальна Contract» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold»;

«Універсальна Gold» зокрема:
базова процентна ставка – 2,5% на місяць, з 01.04.2013 – 2,3%, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 – 2,7%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 – 3,5%; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 – 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; щорічна комісія за обслуговування карти – 500,00 грн; з 01.06.2012 щомісячна комісія за обслуговування (з 01.04.2013 – членський внесок за участь в GoldКлубі) – 20,00 грн на місяць; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн; ПЕНЯ = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
до цих умов містяться примітки такого змісту: «з 01.09.2014 змінено процентну ставку по кредитним картам «Універсальна» та «Універсальна Голд» (зміну здійснено тільки для витрат, здійснених після 01.09.2014); з 01.04.2015 змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Голд», розмір процентної ставки, пені тощо.

На обґрунтування своїх вимог АТ КБ «ПриватБанк» надало суду текст із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який не містить даних про час формування та затвердження цих Умов і Правил, будь-яких вихідних реквізитів (а.с. 13-56). Цими Умовами і Правилами встановлено, зокрема, що:
банк публічно пропонує необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг (далі Умови і Правила та/або Договір) (Преамбула Умов і Правил);
кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) – розмір коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у договорі, на умовах платності та зворотності (п. 1.1.1.54.);
щомісячний платіж – сума коштів у розмірі, визначеному у заяві на акцептування умов, розміщених у цьому документі, яку позичальник виплачує банку щомісяця з метою погашення заборгованості (п. 1.1.1.34.);
мінімальний обов`язковий платіж – розмір боргових зобов`язань клієнта, які щомісяця має сплачувати клієнт протягом терміну дії картки; … залежно від виду платіжної картки розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу зазначений у заяві та «Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування» і виражений у процентному співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток (п. 1.1.1.60.);
Тарифи – розмір винагороди за послуги банку; є невід`ємною частиною договору; перелік може змінюватися і доповнюватися, про що клієнт повідомляється відповідно до цих умов (п. 1.1.1.108.);
клієнт доручає банку списувати кошти з рахунків клієнта… у межах сум, що підлягають сплаті банку з договором, у разі настання термінів платежів, у тому числі, мінімального обов`язкового платежу, якщо такий вказаний в Заяві і Пам`ятці клієнта (Довідці про умови кредитування), а також списувати кошти з картрахунку у разі настання термінів платежів за іншими договорами у розмірах визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку; … списання коштів з будь-якого рахунка клієнта, відкритого банком, оформлюється меморіальним ордером (п.п. 1.1.3.1.6., 2.1.1.12.9);
клієнт зобов`язаний:
погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші плати на умовах, передбачених договором відповідно до Тарифів банку (п.п. 1.1.2.1.7., 1.1.7.13., 2.1.1.5.5.);
погашення кредиту – поповнення картрахунку клієнтом у розмірі мінімального обов`язкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку …, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта (п. 2.1.1.12.3.);
банк має право у разі порушення власником … умов договору та/або у разі виникнення овердрафту … вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці … у разі невиконання власником … своїх боргових та інших зобов`язань за договором (п.п. 1.1.3.2.3., 2.1.1.4.2., 2.1.1.12.10.);
зобов`язання банку з надання кредитного ліміту згідно Заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного картрахунку в рахунок кредитного ліміту (п. 2.1.1.3.4.);
… право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта (п. 1.1.3.2.4.);
клієнт несе відповідальність перед банком за збиток і витрати, понесені банком внаслідок порушення клієнтом умов чи положень договору або законодавчих чи нормативних актів (п. 1.1.5.15.);
при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених Тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (п.п. 1.1.5.20.);
якщо в інших розділах не встановлено інше, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений графіком …, відсотків і винагороди, заборгованість … вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до цього договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості; у разі непогашення зазначеного простроченого зобов`язання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після зазначеної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту; у період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються (п. 1.1.5.21.);
умови та правила використання кредитних карт ПАТ КБ «ПриватБанк», Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а також Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг … встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карт банку та кредитний договір між банком та клієнтом; банк випускає клієнту картку на підставі заяви …, належним чином заповненої та підписаної клієнтом (п. 2.1.1.1.);
для надання послуг банк видає клієнту картку, її тип визначено в договорі, частиною якого є Анкета-заява; датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві; договір укладається строком на двадцять років; якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору він продовжується на такий же строк (п. 2.1.1.2.1.);
… кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт (п. 2.1.1.2.3); 
Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4.);
банк має право:
у разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості … протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень – змінити умови кредиту, встановивши термін повернення кредиту 91-го дня з моменту порушення зобов`язань … і вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків … в повному обсязі; … згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не настав, вважається, що термін наступив у 91-й день з моменту настання порушення зобов`язань клієнта з погашення заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.4.6.);
за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту;
сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання);
в разі, якщо в дату нарахування відсотків … клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків (п. 2.1.1.12.2.);
на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (п. 2.1.1.12.6.);
у разі виникнення прострочених зобов`язань банк має право вимагати сплати клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами (п. 2.1.1.12.6.1.);
за користування кредитом і технологічним кредитним лімітом по преміальним карткам (Platinum, MC World Black Edition, MC World Elite і Visa Infinite) банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік (п. 2.1.1.12.7.);
у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця (у разі непогашення заборгованості в 30-денний термін з моменту її виникнення для преміальних карт) клієнт сплачує відсотки за користування кредитом у пільговому періоді у розмірі місячної процентної ставки від розміру загальних боргових зобов`язань клієнта за договором, в т.ч., тих, строк сплати яких не настав (даний пункт не діє для преміальних карт) (п. 2.1.1.12.7.1.1.);
у разі відсутності грошових коштів на картковий рахунок клієнта, що привело до невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язання зі сплати комісії за обслуговування у відповідності з Пам`яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами, клієнт сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії (п. 2.1.1.12.8.1.);
процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць (п. 2.1.1.12.11.);
за користування кредитом … держатель сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі, визначеному в Тарифах (п. 2.1.1.12.18.);
договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (п. 1.1.7.11.);
термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки – пені, штрафів, витрат банку складає 50 років (п. 1.1.7.31.);
у разі суперечності умов договору, що укладається банком із клієнтом до Умов і Правил надання банківських послуг пріоритет мають умови договору (п. 1.1.7.32.);
цей договір діє без обмеження строку (п. 1.1.7.42.);
… дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку … клієнта, … а також при закінченні використання послуг банку; … за наявності … непогашеної заборгованості перед банком … дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості (п. 1.1.7.43.).

До вказаного витягу з Умов і Правил банк додав витяг із протоколу засідання Правління від 25.01.2018 № 4 про затвердження змін і доповнень до Умов і Правил, однак, без даних про такі зміни і доповнення (а.с. 57).

Суду першої інстанції позивач також надав:
довідки АТ КБ «ПриватБанк» без дати їх складання, вихідної реєстрації та підпису уповноваженої на складання довідок особи (які не є належними в розумінні ст.ст. 77-80, 95 ЦПК України доказами щодо відповідних обставин) про те, що:
між банком і ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір без номера і без дати, за яким були відкриті кредитні картки:
22.09.2017 № НОМЕР_1 із терміном дії «09/21»;
24.05.2018 № НОМЕР_2 із терміном дії «04/22»;
02.08.2018 № НОМЕР_3 із терміном дії «06/26» (а.с. 10);
за кредитним договором без дати і номера мали місце:
старт карткового рахунку 22.09.2017 (інформація НОМЕР_1 );
встановлення/зміна кредитного ліміту:
16.04.2018 – 800,00 грн, 06.06.2018 – 5000,00 грн, 08.06.2018 – 7000,00 грн, 08.06.2018 – 10000,00 грн, 11.06.2018 – 11000,00 грн, 11.01.2018 – 8890,00 грн, 29.10.2018 – 7010,00 грн, 09.11.2018 – 3070,00 грн, 17.04.2019 – 0,00 грн (а.с. 9);
банківську виписку за договором без номера і дати з даними за період з 16.04.2018 по 01.03.2020, якою фактичний оборот коштів зафіксований:
за карткою № НОМЕР_1 з 19.04.2018 по 24.05.2018;
за карткою № НОМЕР_2 з 24.05.2018 по 30.07.2018;
за карткою № НОМЕР_3 з 06.08.2018 по 10.09.2019;
за даними банківської виписки останнє за часом внесення коштів шляхом поповнення рахунку готівкою (під час використання картки № НОМЕР_3 ) на погашення заборгованості перед банком відповідачем здійснено 26.11.2018 у сумі 98,00 грн, у подальшому заборгованість погашалася безготівковими переказами, останні за часом операції поповнення рахунку під час використання картки були зафіксовані 22.06.2019 (безготівкові перекази з іншого рахунку на суми 2000,00 грн і 1000,00 грн) (а.с. 66-76).

Розрахунок заборгованості позивач склав за договором б/н від 16.04.2018, де визначив борг відповідача станом на 26.10.2020 у розмірі 26333,24 грн, із яких заборгованість: за простроченим тілом кредиту 17677,05 грн, за простроченими відсотками – 7479,66 грн, за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 УК України – 1176,53 грн (а.с. 5-8).

Розрахунок складається з двох частин, при цьому:
розрахунок станом на 31.08.2019 за період з 16.04.2018 по 31.08.2019, де борг за тілом кредиту – 17657,05 грн (поточна заборгованість – 16860,70 грн, прострочена заборгованість – 796,35 грн), заборгованість за відсотками – 1259,39 грн, нарахована пеня за прострочене зобов`язання – 0,00 грн, а також зафіксовано сплату на погашення заборгованості: за поточним тілом кредиту – 179037,93 грн, за простроченим тілом кредиту – 3188,15 грн (а.с. 5-7);
розрахунок станом на 26.10.2020 за період з 01.09.2019 по 26.10.2020, де борг за простроченим кредитом – 17677,05 грн, за простроченими відсотками – 7479,66 грн, за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 УК України – 1176,53 грн;
сплата відсотків за рахунок кредиту відображена в розрахунку лише за період з 01.01.2019 по 31.08.2019 (а.с. 8).

У розрахунку заборгованості відображено нарахування відсотків за кредитом у періоди:
з 16.04.2018 по 19.05.2018 і з 22.05.2018 по 23.05.2018 – за ставкою 43,2% річних;
20.05.2018 і в період з 24.05.2018 по 31.08.2019 – за ставкою 42,0% річних;
з 01.09.2019 по 31.01.2020 – за ставкою 84,0% (відсоткова ставка на прострочений кредит);
з 01.02.2020 по 26.10.2020 – за ставкою 84,0% річних (відсоткова ставка на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України).

Інші дані щодо руху коштів та платіжної (кредитної) картки позивачем суду першої інстанції не надавалися. В Анкеті-заяві немає вказівки на дату отримання клієнтом платіжної картки, як відсутня і вказівка на конкретну картку, її реквізити, тоді як відповідні вимоги випливають з Умов і Правил. Не зазначив кредитну картку з відповідними реквізитами, днем видачі та строком її дії банк і в позовній заяві.

Отже, у справі немає належних доказів видачі банком  ОСОБА_1 кредитної картки в день, який позивач вважає датою укладення кредитного договору, перша платіжна картка була видана відповідачу майже за сім місяців до дати, яку позивач вважає датою укладення кредитного договору. Ключові дані та докази стосовно обставин, що пов`язуються з укладенням кредитного договору та власне виникненням і здійсненням з відповідного часу цивільних прав і обов`язків, які мають випливати з такого факту, у справі відсутні.

До апеляційної скарги позивач додав текст без назви, який відповідно до його змісту є Паспортом споживчого кредиту і містить основні умови кредитування на споживчі потреби за двома типами кредитних продуктів (карток): «Універсальна» та «Універсальна Голд», зокрема:
за картками «Універсальна» та «Універсальна Голд» ліміти кредитування, відповідно, до 50000,00 грн, до 75000,00 грн;
строк договору 240 місяців, строк кредитування до 240 місяців (п. 3);
процентна ставка в межах пільгового періоду 0,01% річних, поза межами пільгового періоду, відповідно, 43,2% річних і 42% річних (п. 4);
повернення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100,00 грн (п. 5);
наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит:
штраф за порушення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами: 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;
процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту: 86,4% річних (п. 6);
умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо;
дата надання інформації 16.04.2018;
ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.05.2018;
документ підписано представником кредитодавця і ОСОБА_1 16.04.2018 (п. 7) (а.с. 109-112).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів, інших правочинів та інших юридичних фактів (ст. 11 ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч. 1 ЦК України). Користування чужими коштами зазвичай є платним, сплата процентів за кредитом є істотною умовою договору, здійснюється у строки та на умовах, визначених договором (ст.ст. 536, 626, ст. 628 ч. 1, ст. 638 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст. 1054, 1056-1 ЦК України).

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч. 1, 4 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ч.ч. 1, 2 ЦК України).

Сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою – п`ятою ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.ст. 1, 2, ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 622-625, 1050, 1054 ЦК України, цивільні права та обов`язки повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати (за відповідних умов – достроково) виконання порушеного зобов`язання; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки.

Поряд із цим, за змістом чинних станом на 16.04.2018 положень Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон № 1023-ХІІ) та Закону України Закону України «Про споживче кредитування» (Закон № 1734-VIII), який набрав чинності 10.06.2017, щодо укладання договору про споживчий кредит:
держава захищає права споживачів (ст. 42 Конституції України, ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону № 1023-ХІІ);
договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 626 ч. 1, ст. 627 ЦК України);
зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 628 ч. 1, ст. 634 ч. 1 ЦК України);
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; проценти за кредитним договором, а також забезпечення зобов`язань за кредитними договором, зокрема, штрафом, пенею, які одночасно є видами цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язань, є істотними умовами кредитного договору, що випливають із його предмету, правової природи й суті відповідних правовідносин; недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню, за загальним правилом, недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення (ст.ст. 546, 548, 549, 550, ст. 638 ч. 1, ст. 1054 ЦК України);
кредитний договір укладається в письмовій формі, його зміст може бути зафіксований як в одному, так і в кількох документах, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ст. 207 ч.ч. 1, 2, ст. 208 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 639 ч.ч. 1, 2, ст. 1054, ст. 1055 ч. 1 ЦК України);
кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним; якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), визнання його судом недійсним не вимагається (ст. 215 ч. 2, ст. 218 ч. 1, ст. 1055 ч. 2 ЦК України).
договір про споживчий кредит – вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (ст. 1 ч. 1 п. 1 Закону № 1734-VIII);
до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту;
зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) … у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа …) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності; у такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит …;
споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено … , у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа …);
кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається … , істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (ст. 9 ч.ч. 2, 6, 10 Закону № 1734-VIII);
у договорі про споживчий кредит зазначаються конкретні істотні умови кредитування (розмір кредиту, строк кредитування, порядок і умови надання кредиту, проценти за кредитним договором, забезпечення зобов`язань за кредитними договором, відповідальність за порушення зобов`язань тощо), а також інші умови за домовленістю сторін;
умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними;
споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит;
зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін; умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною (ст. 12 ч.ч. 1, 2, 5, 6, 7 Закону № 1734-VIII);
договір про споживчий кредит … укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа …); кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього; примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами;
обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст. 13 ч. 1 Закону № 1734-VIII);
договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом;
визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ст. 14 ч.ч. 1, 2 Закону № 1734-VIII).

Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 12 ч. 1, ст. 13 ч. 3 ЦПК України); кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12 ч.ч. 2, 3, ст. 13 ч. 1, ст.ст. 76-81 ЦПК України).

Наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України).

Про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

У справі наявна складена працівником банку та підписана ОСОБА_1 . 16.04.2018 Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Пам`ятка клієнта (Довідка про умови кредитування) у справі відсутня. «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»», по-перше, не підписаний ані позичальником, ані кредитором і не містить ніяких вихідних реквізитів, по-друге, цей текст містить окремі умови кредитування за чотирма варіантами видачі та обслуговування карт «Універсальна» (станом на 16.04.2018 – за двома варіантами) і по суті не є Тарифами банку як такими, а Тарифи банку, які теж є обов`язковою складовою кредитного договору (п. 1.1.1.108. та інші положення Умов і Правил), не були додані до позовної заяви.

Зміст Анкети-заяви взагалі не свідчить про волевиявлення ОСОБА_1 саме на отримання кредиту: заява стосується договору банківського обслуговування, у ній відсутні вказівки на кредит, кредитну картку, варіанти такої, не визначений розмір кредиту (кредитний ліміт), якщо йшлося саме про кредит, тощо. В Анкеті-заяві відсутня будь-яка інформація, що фіксувала б умови і параметри кредитування.

Надані позивачем суду Умови і Правила вочевидь не відповідають тим, положеннями яких обґрунтовується правова позиція позивача в судах першої та апеляційної інстанцій. До прикладу:
у позовній заяві банк посилається на пункт 2.1.1.2.12. Умов і Правил в редакції, що почала діяти з 01.03.2019 і передбачає, що в разі порушення зобов`язань із повернення кредиту, сплати процентів, неустойки, інших зобов`язань, починаючи зі 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта він зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом та процентами від суми неповерненого у строк кредиту, які згідно зі ст. 625 ч. 2 ЦК України встановлюються у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold», однак, у справі немає редакції Умов і Правил від 01.03.2019, а в наявній редакції пункт 2.1.1.2.12. має зовсім інший зміст, який стосується звернення клієнта до відділення банку по отримання нової платіжної картки у зв`язку із закінченням строку дії попередньої картки;
наявні в справі Умови і Правила оперують «Пам`яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування» як документами, в яких визначаються індивідуальні умови кредитування, тоді як з урахуванням дати укладення договору, на яку посилається позивач, умови кредитування повинні визначатися з урахуванням попередньо складеного Паспорта споживчого кредиту (на який посилання в Умовах і Правилах відсутні).

З доданого до позовної заяви тексту не можна зробити однозначного висновку про те, є цей текст повним викладом Умов і Правил, чи витягом із них. Наданий позивачем текст Умов і Правил не може слугувати доказом узгодження сторонами істотних умов кредитного договору, укладеного саме 16.04.2018, як на цьому наполягає позивач. Час формування та затвердження наявної редакції Умов і Правил у ній не зазначений.

У справі немає ніяких доказів про обізнаність ОСОБА_1 з указаною редакцією Умов і Правил, про погодження з ним установленим порядком відповідних умов користування наданими банком коштами з належною фіксацією цих умов. Позивач не надав суду доказів укладання з ОСОБА_1 договору саме на тих умовах, виходячи з яких пред`явив до нього вимогу про стягнення боргу.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 висловив правову позицію, що її застосовує в подальшому, відповідно до якої, зокрема:
домовленість сторін правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину;
потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця;
способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту;
ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту;
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вбачає наявні підстави для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц, від 18.11.2020 у справі № 313/346/20 та від 26.12.2019 у справі № 467/555/19 про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Якщо Умови і Правила визначають загальні умови, на яких будь-яка особа може укласти кредитний договір за правилами договору приєднання, то у Пам`ятці клієнта (Довідці про умови кредитування), а з відповідного часу – в Паспорті споживчого кредиту, поряд зі змістом Анкети-заяви, визначаються індивідуальні умови кредитування конкретного позичальника, що можуть відрізнятися від загальних умов. Якщо договір укладається після 10.06.2017 (день набрання чинності Законом № 1734-VIII), такі індивідуальні умови кредитування, що визначені в попередньо підписаному кредитором і позичальником Паспорті споживчого кредиту, повинні бути зафіксовані в кредитному договорі. Саме індивідуальні умови кредитування передбачають суму кредиту, відсоткову ставку за кредитом, розмір щомісячного платежу, комісії, умови відповідальності за порушення зобов`язань, тип (вид) карти, яка видається клієнту тощо. Зазначене узгоджується зі змістом, зокрема, п.п. 1.1.3.2.9., 1.1.6.1.-1.1.6.3. Умов і Правил, за яким позичальник може пропонувати зміни до Умов і Правил, про зміни в умовах кредитування банк повідомляє клієнта і в разі, якщо одностороння зміна цих умов неможлива, передбачається підписання необхідних документів у банку, та узгоджується із нормами закону щодо дотримання прав сторін договору і фіксації його умов.

Беручи до уваги зміст Анкети-заяви, Умов і Правил, а також вимоги Закону № 1734-VIII, дійсні індивідуальні умови кредитного договору узгоджуються сторонами в Пам`ятці клієнта (Довідці про умови кредитування), у Паспорті споживчого кредиту, при цьому, вказаний Паспорт із часу запровадження законом вимог щодо його складання має характер лише переддоговірного документа. Пам`ятка клієнта (Довідка про умови кредитування), а також Тарифи і Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг є поряд із власне Умовами і Правилами невід`ємними складовими частинами кредитного договору. Зокрема, за відсутності Пам`ятки клієнта (Довідки про умови кредитування), як це має місце в справі, за відсутності доказів про зміну або укладення договору на конкретних умовах, належно узгоджених у Паспорті споживчого кредиту та у відповідному йому тексті договору, а також даних про тип (вид) кредитної картки, зважаючи на пов`язану з цими та іншими обставинами варіативність розміру кредиту і умов плати за нього, не є можливим встановити дійсні умови кредитування в частині розміру кредиту та плати за кредит (відсотків) на відповідний період, ставки і сплати підвищених відсотків, конкретної відповідальності за порушення зобов`язання позичальником тощо.

Пред`являючи позов, банк, який наполягав на належному узгодженні сторонами умов кредитування, взагалі не зазначив відсоткової ставки, яка була б узгоджена. Розрахунок заборгованості виконаний із застосуванням відсоткових ставок 43,20% річних, 42,0% річних, підвищеної відсоткової ставки 84,0% річних за відсутності доказів належного узгодження їх з відповідачем.

Доданий до апеляційної скарги текст Паспорту споживчого кредиту, підписаний  ОСОБА_1 16.04.2018, теж не є доказом додержання передбачених законом умов щодо укладення у відповідній формі кредитного договору. Так, у вказаному Паспорті наведені пропоновані умови кредитування із двома видами кредитних карток, за якими нижня межа суми кредиту не встановлена, тобто, допустимою була видача відповідачу будь-якої картки, а доказів узгодження сторонами конкретних умов кредитування із двох запропонованих варіантів у паспорті немає. У справі відсутня й заява споживача на укладення кредитного договору. Як відповідно до Закону № 1734-VIII, так і за змістом указаного Паспорта, надання інформації споживачу в такій формі передує укладенню кредитного договору, конкретні умови якого можуть відрізнятися від тих, що зазначені в Паспорті, з огляду на результат оцінки кредитоспроможності споживача. Результату такої оцінки та відповідних їй умов договору в справі немає.

Поза тим, зазначений Паспорт споживчого кредиту не може й враховуватися в цій справі на стадії її апеляційного розгляду через недодержання позивачем установлених ЦПК України загальних правил подання доказів, відповідно до яких апеляційним судом не беруться до уваги докази, які за відсутності та доведеності поважних для того причин не були подані до суду першої інстанції, до компетенції якого саме і належить розгляд цивільної справи по суті в межах заявлених вимог і підстав позову (ст. 13 ч. 1, ст. 43 ч. 1 п.п. 2, 3, ч. 2 п.п. 2, 4, 5, ст. 83 ч.ч. 2, 4, 5, 8, ст. 175 ч. 3 п.п. 5, 8, ст. 177 ч. 5, ст. 367 ч.ч. 1, 6).

Для пов`язування платіжних/кредитних карток, щодо руху коштів за якими є певні дані, з кредитним договором, якщо такий укладався 16.04.2018, немає належних підстав і доказів, на видачу конкретної картки (карток) в рамках такого договору позивач не посилався, в позовній заяві про це не вказував. Платіжна картка № НОМЕР_1 була видана відповідачу 22.09.2017 і жодних даних про умови її видачі та стосунок до певного кредитного договору в справі немає, а в день, коли, як стверджує позивач, був укладений кредитний договір, кредитна картка відповідачу не видавалася, тоді як момент укладення кредитного договору та момент видачі кредитної картки взаємопов`язані.

Із урахуванням наведеного, відповідач повинен був ясно, у передбаченій законом, у даному випадку – письмовій формі здійснити своє волевиявлення щодо укладання кредитного договору з індивідуальними умовами кредитування, а також, щодо радикального і конкретного збільшення позовної давності порівняно з установленою законом (строк збільшеної тривалості позовної давності в Анкетах-заявах не був указаний), шляхом підписання відповідного документа (документів, за потреби – відповідних положень Умов і Правил), у якому (яких) такі умови зафіксовані (вищенаведені норми закону та ст. 203 ч.ч. 3, 4, ст. 205 ЦК України). Дотримання належної форми і порядку укладання договору є обов`язком саме кредитора – сторони, яка запропонувала укласти договір невизначеному колу осіб, розробила його умови (ст. 634, ст. 641 ч. 1 ЦК України).

Ці вимоги закону не були виконані. У справі немає підписаних відповідачем із додержанням вимог закону документів (договору, його складових) станом на 16.04.2018, які би доводили факт узгодження з ним конкретних індивідуальних умов кредитування, передусім суми кредиту, плати за кредит (відсотки), строку кредитування, конкретних умов відповідальності за порушення зобов`язання (підвищені відсотки, види і формули нарахування пені, штрафу). Вказані в Анкеті-заяві умови про те, що примірник договору про надання банківських послуг позичальник може самостійно собі роздрукувати з банківського сайту в мережі Internet, а зі змінами в Умовах і Правилах позичальник зобов`язується ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку у контексті справи неспроможні, не відповідають правилам правової визначеності та порушують права споживача банківських послуг на отримання належної, повної та доступної інформації з метою свідомого вибору послуги, на внесення належним чином змін до умов договору та на отримання від кредитодавця примірника договору. У справі немає також будь-яких даних про сукупну вартість кредиту та доведення її до відповідача. Паспорт споживчого кредиту з огляду на викладені вище обставини не може у цьому контексті братися до уваги.

Відтак, у справі відсутні докази щодо волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору та докази укладення договору 16.04.2018. На час розгляду справи судом не видається можливим установленим порядком безспірно з`ясувати умови, на яких були надані банком кошти відповідачу, зокрема, щодо дійсно наданої суми коштів, порядку і періодичності сплати за кредитом, строку кредиту, відсоткової ставки за кредитом, комісій, які впливають на сукупну вартість кредиту, конкретної відповідальності за порушення грошових зобов`язань, тоді як ці елементи належать до істотних умов кредитного договору.

Наданими позивачем документами не встановлюються факти і обставини щодо дійсних умов кредитування, які повинні бути встановлені лише письмовим доказом – власне текстом договору з індивідуальними умовами кредитування, що тільки й може бути належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом як факту укладення договору, так і його умов.

Аналогічно й один лиш розрахунок заборгованості за відсутності інших необхідних доказів не є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом щодо власне кредитної заборгованості з відповідними її елементами. Понад те, і наданий позивачем розрахунок заборгованості не ґрунтується ані на законі, ані на договорі.

Як випливає із зафіксованих у розрахунку заборгованості даних, позивач визначив борг за кредитом шляхом включення до тіла кредиту:
витрат, що здійснювалися відповідачем за рахунок наданих банком коштів,
частково відсотків (за період з 01.01.2019 по 31.08.2019), що нараховувалися на суму кредиту.
При цьому:
нараховані відсотки, що відображалися в колонці розрахунку «Відсотки погашені за рахунок кредита», послідовно додавалися до суми кредиту і на суму кредиту, що визначалася і збільшувалася в такий спосіб, так само послідовно нараховувалися відсотки в кожному наступному розрахунковому місяці;
при визначенні остаточної заборгованості за сумою кредиту враховувалися кошти, що вносилися відповідачем на погашення заборгованості перед банком, відображені в помісячному обліку руху коштів.

За період з 16.04.2018 по 26.10.2020 за даними розрахунку заборгованості (з розбивкою по роках) зафіксовані такі нарахування:
витрати, що здійснювалися відповідачем за рахунок наданих банком коштів:
з 16.04.2018 по 31.12.2018 – 184579,95 грн;
з 01.01.2019 по 10.09.2019 – 6401,72 грн;
з 11.09.2019 по 26.10.2020 – 0,00 грн,
разом 190981,67 грн, що були включені до суми кредиту;
відсотки, що нараховувалися за ставками 3,6% і 3,5% на місяць: 
з 16.04.2018 по 31.12.2018 – 0,00 грн;
з 01.01.2019 по 31.08.2019 – 7311,64 грн;
з 01.09.2019 по 26.10.2020 – 0,00 грн;
разом 7311,64 грн, були включені до суми кредиту;
відсотки, що з 01.09.2019 по 31.01.2020 нараховувалися на суму кредиту за ставкою 7% на місяць (84,0% річних) (відсоткова ставка на прострочений кредит), та з 01.02.2020 по 26.10.2020 нараховувалися на суму кредиту за ставкою 7% на місяць (84,0% річних) (відсоткова ставка на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України) не включалися до суми кредиту;
таким чином, до суми кредиту були включені 198293,31 грн (190981,67 грн + 7311,64 грн);
погашення відповідачем заборгованості перед банком:
з 16.04.2018 по 31.12.2018 – 176226,10 грн;
з 01.01.2019 по 31.12.2019 – 6000,00 грн;
з 01.01.2020 по 26.10.2020 – 0,00 грн,
разом 182226,10 грн.

Банк у період з 01.01.2019 по 31.08.2019 систематично додавав до суми кредиту нараховані відсотки, нараховуючи в подальшому на таку збільшувану суму кредиту нові відсотки. Таке збільшення суми кредиту підтверджується помісячними даними розрахунку заборгованості, до прикладу:
заборгованість за наданим кредитом станом на 31.12.2018 складала 9963,69 грн, у періоді з 01.01.2019 по 31.01.2019 до цієї суми були додані 1558,67 грн зафіксованих витрат клієнтом кредитних коштів і 619,99 грн нарахованих відсотків, що на 31.01.2019 утворило заборгованість за наданим кредитом у розмірі 12142,35 грн;
заборгованість за наданим кредитом станом на 31.05.2019 складала 17650,05 грн, у періоді з 01.06.2019 по 30.06.2019 до цієї суми були додані 20,00 грн зафіксованих витрат клієнтом кредитних коштів і 1256,94 грн нарахованих відсотків, що утворило заборгованість за наданим кредитом у розмірі 18926,99 грн і з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 3000,00 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 30.06.2019 у розмірі 15926,99 грн.

Застосування такого алгоритму нарахувань призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту за рахунок коштів, які не видавалися відповідачу фактично. На збільшену за рахунок додавання нарахованих відсотків суму кредиту нараховувалися нові відсотки. Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості) визначив заборгованість за сумою кредиту в розмірі 17677,05 грн, а також виходячи з такого алгоритму здійснював нарахування відсотків. Втім, позивач не надав суду доказів наявності в нього права відповідно до закону та/або договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів узгодження цього з відповідачем, доведення до його відома таких умов нарахувань. Посилання в цьому зв`язку на наявні в справі Умови і Правила не можуть враховуватися з підстав, наведених вище.

З огляду на надані позивачем матеріали та відсутність доказів щодо узгодження встановленим порядком індивідуальних умов кредитування, які у передбачений законом спосіб застосовувалися у відносинах із відповідачем, доводи позову щодо умов надання коштів не можуть бути враховані. Здійснення сторонами певних цивільних прав і обов`язків, що виникли внаслідок їхніх дій, у тому числі, періодичне списання банком коштів в рамках певних банківських послуг, не спростовує факту недотримання належної форми договору, сама по собі сплата певних платежів відповідачем не може свідчити про належне досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, про обізнаність з усіма умовами договору, якщо не були дотримані вимоги закону щодо відповідного оформлення правовідносин. Нарахування та пред`явлення до стягнення елементів боргу поза сумою фактично наданих банком коштів, що ґрунтуються на факті укладення кредитного договору, за таких умов безпідставне.

Беручи до уваги, що для визначення в обраний позивачем спосіб елементів пред`явленого до стягнення боргу правових підстав немає, наявність або відсутність фактичної заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» підлягає визначенню шляхом зменшення загальної суми, яка відповідно до позиції позивача та розрахунку заборгованості кваліфікується як сума (тіло) кредиту (198293,31 грн), на безпідставно включені до цієї суми відсотки (7311,64 грн) а також на суму коштів, внесених відповідачем у рахунок погашення заборгованості (182226,10 грн): 198293,31 грн – 7311,64 грн – 182226,10 грн = 8755,57 грн.

Мотивуючи свою апеляцію, позивач посилався на правові позиції, висловлені Верховним Судом у справах, що виникли з кредитних правовідносин, проте, такі посилання не підтверджують обґрунтованості правової позиції позивача, доведеності позову, апеляції та не можуть бути враховані.

У цій справі не може бути застосована правова позиція щодо безпідставності тверджень про те, що через відсутність підпису позичальника на договорі банківського обслуговування цей договір є нікчемним, висловлена Верховним Судом у справі № 923/760/18 (постанова від 08.07.2019), розглянутій в порядку господарського судочинства за цілком інших обставин, відповідно до яких: договір за правилами приєднання був укладений банком з юридичною особою, за виконання зобов`язань якою поручилася фізична особа; всі параметри і реквізити договору були визначені, був укладений змішаний договір банківського рахунку та кредитний договір; позичальник підписав Заявку на отримання кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням електронного цифрового підпису; були виконані необхідні умови приєднання до договору; питання про відсутність підпису під Умовами і Правилами поставив не позичальник, а поручитель, який лише й оскаржив судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Вирішуючи в касаційному порядку справу № 375/250/18, Верховний Суд постановою від 23.12.2019 скасував постанову апеляційного суду та направив справу на новий апеляційний розгляд, оскільки, як було встановлено, суд першої інстанції задовольнив позов банку про стягнення боргу за кредитним договором частково, а апеляційний суд, розглянувши справу за апеляцією позивача, скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у позові за його недоведеністю, чим порушив норми процесуального права, вийшов за межі вимог апеляційної скарги, крім того, не дав оцінки доказам, аргументам апеляційної скарги. У справі, що розглядається, відповідні обставини апеляційним судом перевірені, а недопустимість погіршення правового становища сторона за її ж апеляцією за відсутності апеляції протилежної сторони врахована.

Постанова колегії суддів судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 153/1334/16-ц була ухвалена за обставин, коли було встановлено, що позичальник підписав довідку про умови кредитування і з урахуванням, зокрема, цього банк пред`явив позов про стягнення боргу за кредитним договором, укладеним з визначеними індивідуальними умовами кредитування у формі кредитного ліміту, встановленого на картковий рахунок, за кредитно-депозитною схемою з особою, яка вже мала відкритий у банку рахунок для отримання зарплати. Саме за таких, цілком відмінних від справи, що розглядається, обставин суд касаційної інстанції зробив висновок про те, що не можна вважати недоведеним факт існування між сторонами договірних зобов`язань, предметом яких є кредитні кошти.

Надані позивачем суду Умови і Правила є об`ємними, у певних частинах суперечливими та є складними для сприйняття і розуміння звичайним споживачем фінансових (кредитних) послуг. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 висловила правову позицію щодо укладення кредитного договору зі споживачем фінансових послуг за правилами договору приєднання та стягнення на вимогу кредитора боргу за таким договором, згідно з якою покладання на слабшу сторону – споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору за обставин, коли пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, не відповідає основним засадам цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, принципу справедливості, добросовісності та розумності.

З огляду на обставини справи, характер спірних правовідносин та суть висновку, сформульованого в указаній постанові Великої Палати Верховного Суду, такий підлягає врахуванню в спорі.

Тож право кредитора на пред`явлення відповідних вимог не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення відповідних вимог.

У справі, що розглядається, таких підстав для стягнення боргу немає, розрахунок пред`явлених до стягнення сум, на перевірці якого наполягав апелянт, не можна визнати обґрунтованим, здійсненим відповідно до чітко визначених і погоджених сторонами умов кредитування та підтвердженим доказами. У частині стягнення відсотків суд першої інстанції відмовив правильно по суті. Водночас вирішуючи позов за вимогою про стягнення суми (тіла) кредиту суд першої інстанції не врахував дійсних обставин і умов, з урахуванням яких була визначена кредитором відповідна сума, яка, своєю чергою, слугувала базою для нарахування відсотків. Під час апеляційного розгляду справи встановлена неправомірність розрахунку кредитором суми кредиту та похідних від неї нарахувань як така.

Виходячи з викладеного вище, доводи позивача про укладення договору в належній формі, з дотриманням вимог закону, та, відповідно, про наявність підстав для застосування правил щодо стягнення боргу за кредитним договором не можуть бути враховані судом. Такі доводи не можуть розглядатися поза сукупністю інших обставин справи і не створюють підстав для визнання факту належного укладення договору із досягненням згоди щодо всіх його істотних умов.

Позивач не виконав свого обов`язку доказування підстав і умов для стягнення у повному обсязі елементів боргу, не подав відповідні докази суду першої інстанції, а також не навів підстав щодо неможливості подання таких доказів, тож перешкод у доказуванні не мав. По суті у справі немає доказів щодо обставин, які мають істотне значення в спорі. Позивач, розпорядившись процесуальними правами та здійснюючи обов`язок доказування вільно, на власний розсуд, просив суд першої інстанції розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику його представника, на підставі наданих ним доказів, які вважав достатніми для задоволення позову (а.с. 4, 78). Доводи позову ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції не мав підстав для задоволення вимог, у яких відмовив, і саме в цьому сенсі правильно в зазначеній частині врахував правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Водночас суд не встановив з належною повнотою фактичних обставин справи та повною мірою не врахував дійсних фактичних і правових підстав, із яких належало відмовити в позові. Доводи апеляції не спростовують правильності по суті та обґрунтованості відмови в частині вимог позову та не дають підстав для задоволення відповідних вимог банку. Поряд із цим, не може бути погіршене правове становище позивача, який подав апеляцію на судове рішення, за відсутності апеляції протилежної сторони. Відповідач ОСОБА_1 рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» 17677,05 грн заборгованості не оскаржував.

Відтак, з урахуванням положень ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України і на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 цього Кодексу апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині правового обґрунтування відповідно до встановленого під час апеляційного розгляду справи, залишивши резолютивну частину рішення суду щодо стягнення суми коштів без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –
постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково,
рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 березня 2021 року змінити в частині правового обґрунтування,
резолютивну частину рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 21 жовтня 2022 року.

Судді