Дата документу 13.09.2022 Справа № 334/9617/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 334/9617/21                                              Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження №22-ц/807/1770/22                          Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 вересня 2022року         м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого:         Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
        Крилової О.В., 
при секретарі         Камаловій В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сідельникової Олени Леонідівни на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 року у справі за позовомОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Інститут сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, до якої неодноразово подавав пояснення, до Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Інститут сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поновлення на посаді.
В обґрунтування позову  ОСОБА_1 зазначав, що з 16 лютого 2005 року був прийнятий на посаду директора підприємства «Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України. 25 лютого 2018 року уклав контракт з Національної академії аграрних наук України, за яким був призначений на посаду директора підприємства «Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України на термін з 17 лютого 2018 року до 17 лютого 2021 року.
17 лютого 2021 року наказом № 30-к від 09 лютого 2021 року позивач звільнений з роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України.
На підставі наказу НААН № 62-к від 18 лютого 2021 року та наказу № 13-к від 22 лютого 2021 року позивач призначений в.о. директора підприємства «Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України до призначення керівника у встановленому законом порядку.
Дізнавшись про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади директора підприємства із офіційного сайту НААН, позивач подав усі документи, необхідні для участі в ньому до конкурсної комісії у строк, передбачений в оголошенні.
Проте 02 грудня 2021 року на офіційному сайті НААН з`явилось оголошення про результати конкурсу, відповідно до якого переможцем визнано ОСОБА_2 .
Наказом НААН від 02 грудня 2021 року № 496-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача було звільнено з посади в.о. директора у зв`язку із закінченням строку трудового договору (п.2 ст. 36 КЗпП України). Підстава: наказ НААН № 62-к від 03 серпня 2021 року «Про призначення виконуючого обов`язки»; протокол № 3 засідання Конкурсної комісії на посаду директора Підприємтсва» від 30 листопада 2021 року.
Наказом НААН від 02 грудня 2021 року № 497-к «Про призначення ОСОБА_3 » призначено ОСОБА_2 на посаду директора Підприємтсва з 03 грудня 2021 року. Підстава: протокол № 3 засідання Конкурсної комісії з відбору на посаду директора Підприємства» від 30 листопада 2021 року; контракт від 02 грудня 2021 року.
На думку ОСОБА_1 , наказ НААН від 02 грудня 2021 року № 496-к є незаконним, його звільнення відбулось із порушенням встановленої процедури. Позивач зазначав про порушення під час призначення Конкурсної комісії та у її діяльності, порядку підготовки до проведення конкурсу, його проведення.
На підставі викладених обставин, позивач, враховуючи останні письмові пояснення (т. 2, а.с. 119, 120, зворот), просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 02 грудня 2021 року № 496-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити його на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 2137,01 грн, а також судові витрати.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції представник третьої особи заявив клопотання про закриття провадження у цій справі на підставі п. 6 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Своє клопотання обґрунтовував тим, що за даними реєстру судової влади за пошуком ОСОБА_1 у розділі «стан розгляду судових справ» було встановлено, що 21 лютого 2022 року Житомирським районним судом Житомирської області було відкрито провадження у справі № 334/9692/21 (суддя Татуйко Є.О.) за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з тими самими сторонами по справі та з того ж предмету. 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 року задоволено зазначене клопотання, закрито провадження у цій справі.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, зазначивши про її незаконність та необґрунтованість, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сідельникової О.Л. подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 року скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 255 та п. 4, 5 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд не зазначив будь-які відомості щодо існування рішення третейського суду або рішення суду іноземної держави відносно спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих же підстав. 
Скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що зараз існують відкриті судові провадження у справах між тими самими сторонами, про той самий предмет спору із тих самих підстав не відповідає дійсності.
Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, міститься у частині першій статті 353 ЦПК України.
Відповідно до пункту 15 частини першої статті 353 ЦПК України, в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про закриття провадження у справі.
За приписами ч. 3 ст. 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала (п. 15 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) не відноситься до переліку ухвал, які підлягають розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 призначена до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
31 серпня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 – адвоката Карпенка В.К., у якому він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а оскаржувану ухвалу – без змін.
02 вересня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив Національної академії аграрних наук України, у якому вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржувану ухвалу законною, ухваленою із додержанням норм цивільного процесуального права, просить залишити її без змін.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Сідельникова О.Л. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати.
Представник ОСОБА_2 – адвокат Карпенко В.К., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.
Інші учасники справи не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 45, 51, 52), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника та представника третьої особи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.
Суд першої інстанції закрив провадження у цій справі з огляду на те, що до відкриття провадження у ній суду не були відомі факти звернення позивача до інших судів із позовом із тими самими сторонами, про той же самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для відмови у відкритті провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
У ході судового розгляду суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що позивач з грудня 2021 року та протягом 2022 року звертався до судів різних інстанцій з аналогічними позовними заявами.
Так, 14 грудня 2021 року суддя Печерського районного суду міста Києва Литвинова І.В. повернула позов за заявою позивача у справі №757/65680/21-ц; 06 січня 2022 року суддя Печерського районного суду міста Києва Волкова С.Я. відправила до Любарського районного суду Житомирської області аналогічний позов у справі №757/66071/21-ц; 28 грудня 2021 року суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В. залишив без руху аналогічний позов у справі № 640/37732/21; 22 грудня 2021 року суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А. аналогічний позов у справі №640/36266/21 повернула без розгляду, посилаючись на те, що відповідно до діловодства спеціалізованого суду (ДСС) містить відомості про те, що до Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 подав позовні заяви, яким присвоєно номери: 640/36263/21, 640/36266/21 та 640/36547/21, які містять аналогічні позовні вимоги.
14 грудня 2021 року суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мамедова Ю.Т. повернула аналогічний позов без розгляду у справі №640/36263/21.
Також суд першої інстанції встановив, що у провадженні судді Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівської Н.А. знаходяться адміністративні справи № 640/36266/21 та № 640/36547/21 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, Конкурсної комісії для проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Нова перемога» інституту сільського господарства полісся Національної академії аграрних наук України», треті особи - Інститут сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України, Державне підприємство Дослідне господарство «Нова перемога» інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України. Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Дослідне господарство «Нова перемога» інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України», у яких позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України № 496-к від 02 грудня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства Дослідне господарство «Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України.
Відповідно до інформації, викладеної на офіційному сайті Житомирського районного суду Житомирської області, 11 лютого 2022 року суд відкрив провадження у справі № 334/9692/21 (суддя Татуйко Є.О.) за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з тими самими сторонами по справі та з того ж предмету.
Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями зокрема суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема (п. 2 ч.2 ст. 44 ЦПК України)
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
У порушення вищенаведених норм процесуального законодавства, під час звернення зі своїм позовом до Ленінського районного суду м. Запоріжжя 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 не повідомив суд про подані ним аналогічні позовні заяви.
Крім того, колегія суддів зауважує, що скаржник долучив до апеляційної скарги копії судових рішень, які підтверджують його звернення з аналогічним позовом, сторонами та предметом позову до різних судів України, що свідчить про порушенням ним п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції процесуального закону не знайшли свого підтвердження. З огляду на встановлені фактичні обставини та вимоги закону колегія суддів не встановила порушень судом першої інстанції під час розгляду справи норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на встановлені фактичні обставини та вимоги закону, оскільки суд першої інстанції встановив, а доводи апеляційної скарги не спростовують того факту, що на час прийняття оскаржуваного судового рішення у цій справі у провадженні інших судів перебували позови, подані ОСОБА_1 з тих самих підстав, предметом і сторонами, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними, у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. ст.  367, 375, 381-382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сідельникової Олени Леонідівни  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 рокуу цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 22 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: