УХВАЛА

25 листопада 2022 року  
м. Київ

справа №640/13028/21
адміністративне провадження №К/990/31558/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Білак М.В., 
перевіривши касаційну скаргу Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року у справі №  640/13028/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною,

УСТАНОВИВ:
У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Апарату Верховної Ради України (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради України щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні з 27 листопада 2014 року по день фактичного розрахунку, з 05 січня 2015 року по день фактичного розрахунку, з 07 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку, з 29 серпня 2019 року по день фактичного розрахунку;
- зобов`язати Апарат Верховної Ради України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні з 27 листопада 2014 року по день фактичного розрахунку, з 05 січня 2015 року по день фактичного розрахунку, з 07.02.2017 року по день фактичного розрахунку, з 29 серпня 2019 року по день фактичного розрахунку.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Апарату Верховної Ради України, викладене у листі від 29 квітня 2021 року № 15/26-2021/ НОМЕР_1 , про відмову ОСОБА_1 у виплаті середнього заробітку за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки по день фактичного розрахунку. Зобов`язано Апарат Верховної Ради України на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні з 27 листопада 2014 року по день 02 квітня 2021 року, з 05 січня 2015 року по 02 квітня 2021 року, з 07 лютого 2017 року по 02 квітня 2021 року, з 29 серпня 2019 року по 02 квітня 2021 року. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Апарат Верховної Ради України, звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 640/13028/21 є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пункті 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що в оскаржуваних судових рішеннях суди попередніх інстанцій застосували статтю 122 КЗпП України без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 та від 18 лютого 2021 року у справі № 640/25034/19.
Крім того, скаржник указує, що суд апеляційної інстанції застосував статтю 116 КЗпП України без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 826/3730/16 та від 17 липня 2019 року у справі №  524/5572/16-а, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 та від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц.
Також скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції застосував частину другу статті 9 КАС України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 лютого 2019 року у справі №824/399/17-а, від 07 лютого 2020 року №826/11086/18.
Крім того, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2021 року відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії справ незначної складності.
Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, приходить до висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року у справі №  640/13028/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною.
Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №  640/13028/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. 
У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
В.М. Соколов 
 М.В. Білак 
Судді Верховного Суду