ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2022 року 
м. Чернівці

справа №718/1811/15
провадження 822/731/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Перепелюк І.Б., Одинака О.О.,
за участю секретаря Конецької Д.Г.,
учасники справи:
заявник (боржник) – ОСОБА_1 ,
стягувач – ОСОБА_2 ,
особа, діяння якої оскаржується: державний виконавець Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кіцманський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Федоряк Валентин Іванович,
апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2022 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Мізюк В.М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Федоряк Валентина Івановича.
Посилається на те, що в провадженні державного виконавця Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Федоряк В.І. знаходиться виконавче провадження № 68825792, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 гривень щомісячно, до її повноліття, починаючи стягнення з 13 серпня 2015 року. 
Вказує, що він перераховував кошти (аліменти) на картковий рахунок ОСОБА_2 . Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21 квітня 2022 року, за ОСОБА_1 міститься заборгованість в сумі 18639,24 грн.
Згідно з відповіді, отриманої із Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області  Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що державний виконавець відмовив зарахувати  квитанції, на загальну суму 19 550 гривень, які ОСОБА_1  перераховував на картковий рахунок ОСОБА_2 , в рахунок погашення аліментів.
Просив суд, визнати протиправними дії державного виконавця щоло розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язати державного виконавця врахувати кошти сплачені ОСОБА_1 , в якості аліментів, на користь ОСОБА_2 в сумі 19 550 гривень.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено.
Поновлено строк на подання скарги на дії головного державного виконавця Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області.
Визнано протиправними дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
Зобов`язано державного виконавця Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області врахувати кошти сплачені ОСОБА_1 , в якості аліментів, на користь ОСОБА_2 в сумі 19 550 гривень.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 періодично сплачував аліменти, на підтвердження чого надано копії квитанцій, проте державним виконавцем ці кошти у розрахунок заборгованості не включені, і вважає, що дії державного виконавця є протиправними, а заборгованість зі сплати аліментів ним визначена неправильно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу
Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не враховано те, що скаржником пропущено строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця. Крім того, скаржником не доведено, що кошти в розмірі 19550 гривень було сплачено саме в рахунок погашення заборгованості по аліментах .
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 400 гривень щомісячно, до її повноліття, починаючи стягнення з 13 серпня 2015 року. (а. с. 21-22)
У провадженні Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № 68825792, яке відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області №718/1811/15-ц від 18 квітня 2022 року щодо стягнення з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_6 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 .
Із розрахунку заборгованості від 21 квітня 2022 року, який складено заступником начальника відділу Федоряком В.І., вбачається, що за ОСОБА_1 , станом на 21 квітня 2022 року, рахується заборгованість у розмірі 18639 гривень 24 коп. (а.с.18-19)
Згідно з виписки по рахунку ОСОБА_1 , за період з 01 липня 2019 року по 01 січень 2022 року, встановлено, що останнім переводились кошти на картку Укргазбанк через термінал самообслуговування ПриватБанку, отримувач: ОСОБА_2 (а.с.33-46)
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано Розділом VІІ ЦПК України.
У статті 195 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).
Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Згідно з частиною першою статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 447 ЦК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Дана норма кореспондується статті 74 Закону, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
З матеріалів справи вбачається, шо рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 400 гривень щомісячно, до її повноліття, починаючи стягнення з 13 серпня 2015 року.
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звертався із заявою до Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому проваджені №68825792, з урахуванням здійснених ним платежів, на картку Укргазбанк, де отримувачем є  ОСОБА_2 
21 квітня 2022 року скаржнику надано розрахунок заборгованості зі сплати ним аліментів станом на квітень 2022 року, без урахування вищенаведеного.
Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 , за період з 01 липня 2019 року по 01 січня 2022 року, останній переводив кошти на картку Укргазбанк через термінал самообслуговування АТ КБ «ПриватБанкк», де отримувачем є ОСОБА_2 .
Проаналізувавши вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що відсутність у переказі призначення платежу, не є підставою вважати, що боржник не сплачував аліменти, оскільки, відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 , мало місце перерахування грошових коштів саме на користь ОСОБА_2 . За обставин існування рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вищезазначена виписка по рахунку ОСОБА_1 підтверджує виконання боржником свого обов`язку по сплаті аліментів, так як кошти надходили на рахунок стягувача аліментів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не доведено, що спірні платежі було сплачено саме в рахунок погашення заборгованості по аліментах, є безпідставними.
Норми Закону України "Про виконавче провадження" не містять обов`язку вказувати на призначення платежу.
У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року в справі № 642/6906/16-ц викладений правовий висновок, що відсутність інших грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість зазначення призначення платежу "добровільна сплата аліментів" у таких грошових переказах в сукупності можуть свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що кошти, які надходили на картковий рахунок ОСОБА_2 , сплачувались на виконання рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2015 року.
Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск заявником строку на звернення до суду із скаргою на дії державного виконвця, слід зазначити натупне.
Відповідно до ч. 1ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2ст. 449 ЦПК України).
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 (провадження № 61-16974св19) зроблено висновок, що «з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».
Як убачаться з матеріалів справи, 14 червня 2022 року ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримав від Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) лист відповідь від 09 червня 2022 N98546, згідно якої йому було відмовлено в перерахунку заборгованості по аліментах за спірні періоди.
23 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області зі скаргою на дії державного виконавця.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 червня 2022 року скаргу  ОСОБА_1  на дії державного виконавця було повернуто. Ухвала мотивована тим, що до скарги не було долучено документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_7 , представляти інтереси ОСОБА_1 . Також в ухвалі було зазначено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.
Після усунення недоліків, а саме 01 липня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_7 , повторно звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області зі скаргою на дії державного виконавця.
А тому, апеляційной суд погоджується із висновком суду першої інстнції про те, що строк на подання цієї скарги пропущено з поважних причин. 
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382  ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення. 
Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови – 20 жовтня 2022 року.
Головуючий                                           М.І. Кулянда
Судді: О.О. Одинак 
І.Б. Перепелюк