ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12231/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИЛА:
Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКИЙ АГРАРНИЙ СОЮЗ» (далі - позивач, ТОВ «БУКОВИНСЬКИЙ АГРАРНИЙ СОЮЗ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом  до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити дії. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 позов задоволено:
визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві № 2483250/37066994 від 19.03.2021 року, № 2483251/37066994 від 19.03.2021 року, № 2483249/37066994 від 19.03.2021 року, № 2519415/37066994 від 31.03.2021 року та № 2519414/37066994 від 31.03.2021 року про відмову в реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКИЙ АГРАРНИЙ СОЮЗ»  № 3 від 16.03.2020 року, № 4 від 17.03.2020 року, № 5 від 19.03.2020 року, № 7 від 27.03.2020 року та № 8 від 27.03.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; 
зобов`язано Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДР 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКИЙ АГРАРНИЙ СОЮЗ»  № 3 від 16.03.2020 року, № 4 від 17.03.2020 року, № 5 від 19.03.2020 року, № 7 від 27.03.2020 року та № 8 від 27.03.2020 року, датою їх фактичного отримання; 
стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКИЙ АГРАРНИЙ СОЮЗ» (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 17, код ЄДРПОУ 37066994) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19, код ЄДР 43141267) судовий збір в сумі 5675, 00 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять грн.); 
стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКИЙ АГРАРНИЙ СОЮЗ» (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 17, код ЄДРПОУ 37066994) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДР 43005393) судовий збір в сумі 5675, 00 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять грн.).
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» про ухвалення додаткового рішення задоволено: стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 17, код ЄДРПОУ 37066994) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 43005393) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок); 
стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» (код ЄДРПОУ 37066994, 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 17) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ 43141267) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у м.  Києві із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити. 
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 було задоволено позов товариства та стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 11 350,00 грн., позаяк питання стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу залишилось судом не вирішеним. Вказуючи на обґрунтованість заяви позивача про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вказані витрати є документально підтвердженими, реальними та співмірними. 
Апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Скаржником зазначено, що сума витрат на правничу допомогу є завищеною, на підтвердження чого зроблено посилання на практику вирішення судами питання про розподіл судових витрат в частині стягнення витрат на правничу допомогу. 
16.11.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ТОВ «БУКОВИНСЬКИЙ АГРАРНИЙ СОЮЗ», за змістом якого позивач заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, зазначає про законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції. 
Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» та Адвокатським об`єднанням «Максименко та партери» укладено договір про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 05.02.2020.
23.04.2021 сторонами договору складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 5, згідно з яким адвокатським об`єднанням було надано правову допомогу загальною тривалістю 7,5 годин на загальну суму 6000,00 грн.
Додатками до вказаного акту є звіт по виконаних роботах за період з 12.04.2021 по 23.04.2021 та розрахунок вартості правової допомоги за період з 12.04.2021 по 23.04.2021. Згідно з платіжним дорученням від 23.04.2021 №3626 позивачем здійснено оплату за юридичні послуги у розмірі 6000,00 грн. 
Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Пунктом 1 частини третьої статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Аналіз наведених положень свідчить про те, що необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на правничу допомогу у вказаній справі підтверджується: копією договору про надання юридичних послуг від 05.02.2020, копією акту прийому-передачі наданих послуг від 23.04.2021 №5, копією звіту по виконаних роботах за період з 12.04.2021 по 23.04.2021, а також копією платіжного доручення про оплату наданих послуг від 23.04.2021 №3626.
Колегією суддів також встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом даної справи. 
За вказаних обставин, позиція суду першої інстанції щодо документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у заявленому розмірі (6000,00 грн) є обґрунтованою. 
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу у повному обсязі з мотивів їх неспівмірності із складністю справи, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до частини п`ятої  вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Аналіз частини шостої статті 134 КАС України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт тощо.
Зазначений висновок суду апеляційної інстанції відповідає положенням частини сьомої статті 134 КАС України, відповідно до яких обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів також зауважує, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 06.04.2022 №500/1410/21 підтримано позицію Великої Палати Верховного Суду, згідно з якою саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (постанова від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). 
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. позивачем заявлено разом із поданням позовної заяви, до якої додано, у тому числі, копію договору про надання правової допомоги, копію акту прийому-передачі наданих послуг, копію звіту по виконаних роботах, а також копію платіжного доручення про оплату наданих послуг у розмірі 6000,00 грн. 
У матеріалах справи наявний відзив Головного управління ДПС у м. Києві на позовну заяву, в якому відсутні будь-які заперечення податкового органу щодо розміру заявлених витрат на правову допомогу, наявності підстав для їх зменшення з мотивів неспівмірності зі складністю справи,  обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, ціною позову та (або) значенням справи для сторони. 
Головним управлінням ДПС у м. Києві при поданні апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції не обґрунтовано наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали відповідачу реалізувати його право на подання заяви про зменшення розміру судових витрат під час розгляду справи у суді першої інстанції.
За вказаних обставин, зважаючи на документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також зважаючи на те, що відповідач під час судового розгляду справи у суді першої інстанції не заперечував проти їх стягнення, у тому числі, з мотивів невідповідності їх розміру критеріям, визначеним частиною п`ятою статті 134 КАС України, позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення судових витрат у заявленому позивачем розмірі є обґрунтованою. 
Порушень норм процесуального права при ухваленні додаткового судового рішення судом першої інстанції не допущено. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2022 року у справі №640/12231/21 - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

          Суддя-доповідач                                                                         С.Б. Шелест                                                                  
          Судді                                                                                  А.М. Горяйнов   
                                                                                                    О.Є. Пилипенко