ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 462/1930/21
провадження № 51-255км 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду
у складі:
головуючого                                                ОСОБА_2.,
суддів                                                            ОСОБА_3., ОСОБА_4., 
за участю:
секретаря судових засідань                    ОСОБА_5.,
прокурора                                                    ОСОБА_6,
захисника                                                     ОСОБА_7.,
особи, щодо якої закрито 
провадження                                               ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурорів ОСОБА_8. та ОСОБА_9., які брали участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 .
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2021 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7. в інтересах ОСОБА_1 про закриття кримінального провадження щодо останнього на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 13 грудня 2021 року залишив без змін указану ухвалу місцевого суду.
Вимоги та узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі 
У касаційній скарзі прокурори, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просять скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції й призначити новий розгляд у цьому суді. Зазначають, що апеляційний суд належним чином не перевірив дотримання стороною обвинувачення строків досудового розслідування. Ці доводи аргументують тим, що у строк досудового розслідування не входить строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, а тому, сторона обвинувачення  дотрималася строків звернення з обвинувальним актом і направила його до суду в межах строків досудового розслідування, однак суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку констатувавши протилежне. Отже, на переконання прокурорів, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, оскільки не відповідає положенням статей 370, 419 КПК.
Позиції учасників судового провадження 
До початку касаційного розгляду захисник ОСОБА_7. подав письмові заперечення на касаційну скаргу прокурора ОСОБА_9., у яких навів аргументи щодо безпідставності скарги.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6. підтримав касаційні скарги, вважаючи їх обґрунтованими, ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_7., на думку яких висновки апеляційного суду є правильними заперечували проти задоволення скарги.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено: короткий зміст вимог, викладених у апеляційній скарзі, та зміст судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, й узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій з посиланням на докази; мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався.
Цих вимог суд апеляційної інстанції не дотримався.
Так, керівник Львівської місцевої прокуратури № 2 постановою від 22 січня 2021 року продовжив строк досудового розслідування до 25 лютого 2021 року (а. п. 49, 50).
Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції убачається, що 23 лютого 2021 року було повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 17 березня 2021 року встановив стороні захисту строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 13:00 25 березня 2021 року.
Згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 24 березня 2021 року захисник ОСОБА_7. цього ж дня завершив ознайомлення з матеріалами.
Апеляційний суд,який уважав обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що останнім днем строку досудового розслідування слід вважати 25 березня 2021 року, вказав, що згідно зі штампом на супровідному листі прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК, лише 26 березня 2021 року, тобто поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК.
Проте із цим не погоджується колегія суддів у зв`язку з таким.
За статтею 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 цього Кодексу).
Як зазначив Касаційний кримінальний суд у постанові від 22 лютого 2022 року (справа № 543/1309/19), положеннями ч. 1 ст. 290 КПК передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, і строк такого ознайомлення згідно з ч. 5 ст. 219 КПК не включається у строки досудового розслідування.
Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.
З аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону видно, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в контексті ст. 290 КПК є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації. Через те факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.
За даними протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 24 березня 2021 року, захисник ОСОБА_7. цього ж дня завершив ознайомлення з ними (а. п. 64).
Однак з указаного протоколу вбачається, що з матеріалами досудового розслідування було ознайомлено лише захисника. Водночас ОСОБА_1 мав право ознайомитися з цими матеріалами 25 березня 2021 року включно, як визначено за вищенаведеною ухвалою слідчого судді. Більше того, слідчий суддя ухвалою встановив строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, а не кінцевий термін, у який прокурор мав звернутися з обвинувальним актом. 
Також суд апеляційної інстанції, мотивуючи висновки щодо безпідставності апеляційної скарги прокурора, установив, що з 23 лютого 2021 року сторона захисту реалізовувала своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, однак залишив поза увагою два дні, які не включаються у строки досудового розслідування, адже строк досудового розслідування спливає 25 лютого 2021 року, а 23 -го числа цього ж місяця, як зазначив апеляційний суд, стороні захисту було надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Отже, за встановлених вище обставин, висновок апеляційного суду про те, що прокурор порушив строки, визначені ст. 219 КПК, є безпідставними.
У свою чергу, як констатовано в цій постанові, факт повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що захисник ОСОБА_7. подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, у яких оспорював факт належного повідомлення про завершення досудового розслідування (а. п. 90-94).
Але ці твердження захисника не були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, що впливає на законність і обґрунтованість судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд уважає, що ухвалу апеляційного суду слід скасувати на підставі п.  1 ч. 1 ст. 438 КПК.
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати зазначене в цій постанові, перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі та в поданих на неї запереченнях захисника, після чого ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційні скарги прокурорів задовольнити частково.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_2                                  ОСОБА_3                     ОСОБА_4